Справа № 580/4033/22
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4033/22 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) щодо неповернення ОСОБА_1 виконавчого збору, стягнутого з нього на підставі постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Петренко Світлани Василівни від 13 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 неправомірною;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 11982,8 грн. стягнутого з нього та неповернутого йому виконавчого збору, вказаного у постанові головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко Світлани Василівни від 13 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні №54359174.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, у якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, вказавши про правомірність компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу адвоката та стягнути з відповідача 21 000,00 грн судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відшкодуванню підлягають як витрати на правничу допомогу, які сплачені, так і ті, які підлягають сплаті у майбутньому. Відповідач заяв про зменшення відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявляв, а суд не може вирішувати питання про зменшення відповідних сум з власної ініціативи.

Крім того, позивачем в апеляційній скарзі було викладено клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також апелянт просить стягнути з відповідача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з складанням, поданням та розглядом цієї апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 грудня 2023 року в режимі відеоконференції через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему з використанням засобів особистого зв`язку.

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відео конференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, адвокат Батюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) щодо неповернення ОСОБА_1 виконавчого збору, стягнутого з нього на підставі постанови головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Петренко Світлани Василівни від 13 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 неправомірною;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 11982,8 грн. стягнутого з нього та неповернутого йому виконавчого збору, вказаного у постанові головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петренко Світлани Василівни від 13 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні №54359174.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2022 року позовну заяву повернуто з підстав пункту 4 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка Олега Олександровича задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 580/4033/22 скасовано, а справу направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Також, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року замінено відповідача в адміністративній справі №580/4033/22 Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) його правонаступником Другим відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року зупинено провадження у справі №580/4033/22 за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, до набрання законної сили судовим рішенням Черкаського апеляційного суду по справі №711/9608/15-ц за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2022.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року про зупинення провадження у справі скасовано, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. У задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення судових витрат відмовлено.

01 вересня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - закрито.

Що стосується витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд виходив з того, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду копії договорів про надання правничої допомоги, договори про внесення змін до договорів, описи наданих послуг на суму 11000 грн. Однак, доказів оплати розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою позивач до позовної заяви не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, сторонами не оскаржується ухвала суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як підтверджується матеріалами справи, представник позивача у позовній заяві зазначав, що судові витрати позивача складають 5 000,00 грн на оплату професійної правничої допомоги адвоката відповідно до пункту 1.3. договору № 12/08-22 від 12 серпня 2022 року.

До позову було долучено, зокрема, копію договору № 12/08-22 від 12 серпня 2022 року про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Батюком Олегом Олександровичем (т. 1 а.с. 115), а також опис робіт, виконаних адвокатом (т. 1 а.с. 135 на звороті).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 9 вересня 2022 року позовну заяву повернуто з підстав пункту 4 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу, а також вказав, що судові витрати позивача за подання апеляційної скарги складають 3 000,00 грн на оплату професійної правничої допомоги адвоката відповідно до пункту 1.3. договору № 21/09-22 від 21 вересня 2022 року.

До апеляційної скарги було долучено, зокрема, копію договору № 21/09-22 від 21 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Батюком Олегом Олександровичем (т. 1 а.с. 20), а також опис робіт, виконаних адвокатом (т. 1 а.с. 24).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а також вказав, що судові витрати позивача за подання касаційної скарги складають 3 000,00 грн на оплату професійної правничої допомоги адвоката відповідно до пункту 1.3. договору № 10/01-23 від 10 січня 2023 року.

До касаційної скарги було долучено, зокрема, копію договору № 10/01-23 від 10 січня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Батюком Олегом Олександровичем (т. 1 а.с. 56), а також опис робіт, виконаних адвокатом (т. 1 а.с. 61).

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Батюка Олега Олександровича задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 580/4033/22 скасовано, а справу направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року зупинено провадження у справі №580/4033/22 за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, до набрання законної сили судовим рішенням Черкаського апеляційного суду по справі №711/9608/15-ц за апеляційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2022.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції щодо зупинення провадження в справі, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також представник позивача в апеляційній скарзі зазначав, що судові витрати позивача складають 10 000,00 грн на оплату професійної правничої допомоги адвоката відповідно до пункту 1.3. договору № 20/06-23 від 20 червня 2023 року.

До апеляційної скарги було долучено, зокрема, копію договору № 20/06-23 від 20 червня 2023 року про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Батюком Олегом Олександровичем (т. 2 а.с. 6), а також опис робіт, виконаних адвокатом (т. 2 а.с. 7).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року про зупинення провадження у справі скасовано, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - направлено до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. У задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо стягнення судових витрат відмовлено.

У подальшому, провадження у справі було закрито оскаржуваною в цій справі ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року.

Таким чином, в ході розгляду цієї справи, позивачем було заявлено всього 21 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а не 11 000,00 грн, як помилково вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання, заяви чи заперечення відповідача щодо заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу та необхідність зменшення останньої. Відзив на апеляційну скаргу в цій справі також не надходив.

Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.

Судом апеляційної інстанції враховується, що, як вже було зазначено вище, будь-яких заперечень щодо неспівмірності заявлених до присудження на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не надано.

Разом з тим, з огляду на правову позицію Верховного Суду (постанова від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22) це не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Відтак, перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Надані представником позивача договори про надання правничої допомоги містять в п. 1.3. визначену фіксовану суму винагороди, яку клієнт сплачує адвокату протягом двох місяців з дня вступу в законну силу судового рішення у цій справі, яким буде вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі, а саме: 5 000,00 грн відповідно до пункту 1.3. договору № 12/08-22 від 12 серпня 2022 року (т. 1 а.с. 115); 3 000,00 грн відповідно до пункту 1.3. договору № 21/09-22 від 21 вересня 2022 року (т. 1 а.с. 20); 3 000,00 грн відповідно до пункту 1.3. договору № 10/01-23 від 10 січня 2023 року (т. 1 а.с. 56); 10 000,00 грн відповідно до пункту 1.3. договору № 20/06-23 від 20 червня 2023 року (т. 2 а.с. 6), тобто, всього 21 000,00 грн.

Також, до кожного із вказаних договорів представником позивача було долучено описи робіт, виконаних адвокатом із зазначенням кількості часу, витраченого адвокатом на надання кожної з послуг (т. 1 а.с. 24, 61, 135 на звороті, т. 2 а.с. 7).

Таким чином, наданими позивачем договорами про надання правничої допомоги, які містять визначену суму винагороди адвоката, а також описами робіт із зазначенням кількості часу, витраченого адвокатом на надання кожної з послуг підтверджується відповідність поданих документів приписам частин першої-четвертої статті 134 КАС України, які визначають, що вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а також те, що учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вищевказані приписи були дотримані позивачем шляхом визначення розміру сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, згідно з умовами договорів про надання правничої допомоги та надання описів робіт, виконаних адвокатом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів оплати розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою позивач до позовної заяви не надав, тому відсутні підстави стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, з огляду на наступне.

Апеляційний суд зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі №520/12065/19, постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, відповідно до якої відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №826/4466/18 Верховний Суд, застосовуючи положення КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, виходив з істотного значення умов договору про надання правничої допомоги щодо порядку проведення розрахунків за ним. Тобто, якщо на час розгляду питання про розподіл витрат на правову допомогу такі витрати вже мали б бути оплачені, то надання зазначених документів узгоджується з приписами частини третьої статті 134 КАС України.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, надані позивачем договори про надання правничої допомоги передбачають можливість оплати через два місяці після набрання законної сили рішення у справі, яким буде розподілено судові витрати.

Отже, висновки суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Так, як вже було зазначено вище, представником позивача було надано докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 21 000,00 грн, при цьому, будь-яких заперечень щодо неспівмірності заявлених до присудження на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідачем до суду першої інстанції не було надано.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 640/15803/19, від 28 жовтня 2021 року у справі № 160/15983/20.

Така ж правова позиція була викладена і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19), де зазначено, що оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до норм процесуального кодексу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Застосовуючи зазначену вище правову позицію у справі, що розглядається, апеляційний суд зазначає, що відповідачем клопотання про зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги позивачу подано не було.

Таким чином, оскільки позивачем було надано належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000,00 грн, а жодних заперечень щодо заявленого розміру витрат від відповідача не надійшло, що позбавляє можливості перевірки співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 21 000,00 грн, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала в частині відмови у стягненні з відповідача відповідних витрат підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на правничу допомогу.

Крім іншого, в апеляційній скарзі апелянтом також було вказано, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані із апеляційним оскарженням ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року становлять 7 000,00 грн, що підтверджується пунктом 1.3. договору про надання правничої допомоги № 12/09-23 від 12 вересня 2023 року, які повинні бути сплачені позивачем протягом шести місяців з дня вступу в законну силу рішення Шостого апеляційного адміністративного суду за цією апеляційною скаргою.

Апелянтом було долучена на підтвердження понесених витрат копію договору про надання правничої допомоги № 12/09-23 від 12 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Батюком Олегом Олександровичем, а також опис робіт, виконаних адвокатом, із зазначенням кількості часу, витраченого адвокатом на надання кожної з послуг.

З огляду на наведені вище процесуальні приписи та правові позиції Верховного Суду, понесені позивачем витрати в суді апеляційної інстанції також підлягають розподілу та, з огляду на задоволення апеляційної скарги, стягнення останніх з відповідача.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з прийняттям нової постанови про їх стягнення.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року - скасувати в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 21 000,00 грн (двадцять одна тисяча гривень).

В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в загальній сумі 7 000,00 грн (сім тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна