Справа № 120/15090/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

22 листопада 2023 р. Справа № 120/15090/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

за участі

секретаря судового засідання: Антонюк О.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Колівошко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вінницької обласної прокуратури

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Вінницької обласної прокуратури (далі- відповідач) в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 № 804к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону У країни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації;

-поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області з 25 серпня 2023 року.

-стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що наказом виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 № 804к її звільнено з посади прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. Позивач вказала, що сама виховує та утримує доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також має встановлену інвалідність III групи з дитинства як особа, яка перенесла операцію по видаленню лівої нирки у 2001 році. Вказала, що Вінницька обласна прокуратура виплачували їй заробітну плату, надавала відпустки, у тому числі і додаткову оплачувану відпустку на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки» як одинокій матері дитини, яку виховує без батька тривалістю 10 календарних днів. На думку позивача, Вінницькою обласною прокуратурою було порушено її конституційні права та не враховано її статус одинокої матері, що є порушенням ст. 184 КЗпП України та Конституції України.

Ухвалою від 03.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов. Підготовче засідання призначено на 02.11.2023.

В судовому засіданні 02.11.2023 оголошено перерву. Наступне судове засідання призначено на 09.11.2023.

07.11.2023 від Вінницької обласної прокуратури надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що законодавцем чітко і однозначно визначено процедуру реформування органів прокуратури, зазначивши, які саме дії мають вчинити особи, з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, а саме успішно пройти атестацію. Зазначає, що позивачем дотримано вимоги законодавства та 08.10.2019 подано заяву про намір пройти атестацію, яку спрямовано до Генеральної прокуратури України, у зв`язку з чим її допущено до проходження атестації прокурорів. Зазначає, що позивач не пройшла іспит у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, адже за результатом тестування набрала лише 69 балів, що є нижчим, ніж мінімально допустимий бал (70 бали). Вказує, що положення підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону є імперативними і зобов`язують керівника регіональної прокуратури на виконання рішення комісії прийняти рішення про звільнення прокурора, та, у зв`язку із цим, на позивача не поширювалась заборона звільнення за частиною третьою статті 184 Кодексу законів про працю України. Зазначає, що внаслідок неуспішного проходження атестації позивачем відсутні законодавчі підстави для поновлення її на попередній посаді. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

09.11.2023 від відповідача надійшли додаткові докази.

В судовому засіданні 09.11.2023 оголошено перерву. Наступне судове засідання призначено на 13.11.2023.

13.11.2023 від відповідача надійшли додаткові докази.

В судовому засіданні 13.11.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті та відкладено судове засідання на 22.11.2023.

В судовому засідання 22.11.2023 позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно дослідиш матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури з 02.09.2013 по 25.08.2023.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.06.2018 ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності з дитинства.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.2010 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 06.03.2018 у справі № 125/2570/17 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.11.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринка Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №363.

08.10.2019 ОСОБА_1 подала заяву про переведення її на посаду в окружній прокуратурі та про допуск до проходження атестації. У цій заяві позивачем, окрім іншого зазначено, що вона з умовами та процедурами атестації ознайомлена та погоджується, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбачених Порядком, а також за умови настання однієї із підстав, передбачених пунктом 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», її буде звільнено з посади прокурора.

23.11.2020 Першою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора». Цим рішенням ОСОБА_1 визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію та припинено її участь в атестації.

Рішення № 2 від 23.11.2020 обґрунтовано тим, що за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивачка набрала 69 балів, що є менше встановленого пунктом 4 розділу ІІ Порядку прохідного балу (70) для успішного складення іспиту.

Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.08.2021 № 1076к надано прокурору Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області Остапанеко М.В. додаткову відпустку згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» за 2019 тривалістю 10 календарних днів з 25 серпня по 3 вересня 2021.

Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 26.08.2021 №1119к 1076к надано прокурору Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області Остапанеко М.В. додаткову відпустку згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» за 2020 тривалістю 10 календарних днів з 6 по 15 вересня 2021.

Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 23.12.2022 №1001к надано прокурору Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області Остапанеко М.В. додаткову відпустку згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» за 2022 тривалістю 10 календарних днів з 26 грудня 2022 по 4 січня 2023.

Наказом виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури від 11.08.2023 №767к надано прокурору Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області Остапанеко М.В. додаткову відпустку згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» за 2023 тривалістю 10 календарних днів з 14 серпня по 23 серпня 2023.

Наказом виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 № 804к мене звільнено з посади прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі підпункту пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 25.08.2023.

Не погоджуючись із зазначеним наказом відповідача, позивач звернулась із цим позовом до суду.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №120/1240/21, яке набрало законної сили 07.02.2022 відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №120/1240/21, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс Генерального прокурора та Вінницька обласна прокуратура про визнання протиправним та скасування рішення Першої кадрової комісії № 2 від 23.11.2020 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.05.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі № 120/1240/21-а повернуто позивачу.

З 15.03.2021 відповідно до наказів Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39, від 17.02.2021 № 40 та від 17.02.2021 № 2ш розпочали свою роботу окружні прокуратури.

Враховуючи те, що посаду прокурора Жмеринської місцевої прокуратури Остапенко М.В. ліквідовано, проте на той час, вона не була звільнена, наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 15.03.2021 № 369к їй тимчасово визначено робоче місце у Жмеринській окружній прокуратурі Вінницької області.

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття наказу виконувача обов`язків керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 №804-к.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтями 2, 5 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Згідно із частиною третьою статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Статтею 4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом №1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Законом №113-IX від 19 вересня 2019 року №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113-ІХ) запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону №1697-VII були внесені зміни.

Статтею 14 Закону №1697-VII, у зв`язку із внесенням до неї змін Законом №113-ІХ, передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури та установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону №1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону №113-ІХ.

По тексту Закону №1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно словами «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно з пунктом 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ установлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-IX наказом Генерального прокурора затверджено Порядок № 221.

За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу І Порядку № 221, атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX і цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.

Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Пунктом 6 розділу І Порядку №221 визначено, що атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

За приписами пункту 7 розділу І Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Пунктом 8 розділу І Порядку №221 встановлено, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Порядку №221 прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Пунктами 4, 6 розділу І Порядку №221 визначено, що кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону. Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством.

Підсумовуючи наведені положення законодавства щодо проведення атестації прокурорів, можна зробити висновок, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження ним атестації, участь у якій він припиняє і не допускається до співбесіди, у випадку, якщо прокурор за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал.

Як було зазначено судом вище, 26.10.2020 позивачкою складено тестування на знання та вміння у застосуванні закону і відповідність здійснювати повноваження прокурора за результатами якого вона набрала 69 балів.

23.11.2020 Першою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора». Цим рішенням ОСОБА_1 визнано такою, що неуспішно пройшла атестацію та припинено її участь в атестації.

Рішення № 2 від 23.11.2020 обґрунтовано тим, що за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивачка набрала 69 балів, що є менше встановленого пунктом 4 розділу ІІ Порядку прохідного балу (70) для успішного складення іспиту.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №120/1240/21, яке набрало законної сили 07.02.2022 відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №120/1240/21, встановлено, що рішення Першої кадрової комісії № 2 від 23.11.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» відбулось в межах законодавства, а порядок проходження атестації позивачем було здійснено відповідно до вимог Закону.

Відповідно до вимог статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом вище, наказами керівника Вінницької обласної прокуратури позивачу неодноразово надавалась додаткова відпустка відповідно до ст. 19 Закону України «Про відпустки» (Додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи).

Суд констатує, що Законом №1697-VII та Законом №113-ІХ не врегульовано питання вивільнення працівників, які мають певні пільги, зокрема, одиноких матерів, а відтак у спірних правовідносинах підлягає застосуванню стаття 184 КЗпП України.

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що спеціальним законом для цієї категорії спірних правовідносин (які виникають у зв`язку з (не)проходженням прокурорами атестації в рамках реформування органів прокуратури), є Закон №113-IX, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах. Положення трудового законодавства, які містить КЗпП України, є загальними для правовідносин, пов`язаних з проходженням публічної служби і їх можна і потрібно застосовувати у тому випадку, коли спеціальні норми не регулюють певних аспектів правовідносин, які є об`єктом спеціального регулювання.

Втім, у вимірі обставин цієї справи потрібно зауважити, що спеціальні норми достатньо чітко й однозначно регулюють питання, пов`язані з припиненням публічної служби (в органах прокуратури) і умовами/правилами переведенням прокурорів на посади в Офісі Генерального прокурора, обласних і регіональних прокуратурах в рамках реформування органів прокуратури, але це регулювання відрізняється від правил загального трудового законодавства.

Відсутність у спеціальному законі норм, які передбачають гарантії/пільги при звільненні певним категоріям осіб на кшталт тих, які містить КЗпП України, у цьому випадку не можна вважати прогалиною, яку можна «заповнити» шляхом застосування загальних норм трудового законодавства.

Так само помилково буде вважати, що загальні норми трудового законодавства (у контексті цієї справи мовиться про гарантії/пільги при звільненні) можуть превалювати над нормами спеціального закону (Закону №113-ІХ), які передбачають інакший підхід до прийняття рішень щодо проходження/припинення публічної служби.

У цьому зв`язку можна додати, що положення КЗпП України щодо гарантій при прийнятті на роботу і заборони звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей (стаття 184) не впливають на висловлену Верховним Судом позицію щодо застосування до правовідносин, пов`язаних з реформою органів прокуратури, впровадженої Законом №113-ІХ, положень пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону (у поєднанні з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII).

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №240/17743/20, від 27.05.2022 у справі №520/6591/2020 та від 27.06.2022 у справі №420/2859/21, від 20.10.2022 у справі №640/22835/19, від 23.08.2023 у справі №420/4490/20.

Як передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи позивача про те, що її звільнення як одинокої матері суперечить положенням статті 184 КЗпП України, є помилковим.

З урахуванням попередньо викладеного висновку, зважаючи, що підставою прийняття наказу Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 №804-к визначено рішення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 23.11.2020, відсутні підстави вважати, що наказ Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 №804-к прийнято з порушенням положень Закону №1697-VII та Закону №113-IX. Отже, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Вінницької обласної прокуратури від 24.08.2023 №804-к.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Отже, оцінюючи докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 24.08.2023 №804-к є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовна вимога позивача про поновлення її на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 24.08.2023 №804-к, вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів положень ст. 132, 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Вінницька обласна прокуратура (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, )

Рішення в повному обсязі складено 04.12.2023 р.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: