Справа № 420/15690/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15690/23

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.04.2023 №2100-0307-5/11199 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з вислуги років 28 років 07 місяців 10 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та перерахувати з 21.04.2023 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно із п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з вислуги років 28 років 07 місяців 10 днів та виплатити заборгованість з 21.04.2023 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідно до практики Верховного суду, для вирішення питання про призначення пенсії враховується вислуга обрахована не тільки в календарному, а і в пільговому обчисленні, яка в силу приписів ст.242 КАС України має бути врахована судом. Позивач наголошує, що згідно Наказу Державної пенітенціарної служби України № 278/ОС-16 від 29.12.2016 року його вислуга років у пільговому обчисленні складає 28 років 07 місяців 10 днів, а тому відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності стажу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.04.2023 №2100-0307-5/11199 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно із п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити з 21.04.2023 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з вислуги років 28 років 07 місяців 10 днів та виплатити заборгованість з 21.04.2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що Верховний Суд у своїх постановах від 27.03.2018р. у справі №295/6301/17, від 10.07.2019р. у справі №1840/3347/18, від 22.08.2019р. у справі №295/7220/16-а, від 30.09.2019р. у справі №360/1432/19, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та від 20.01.2021р. у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Вказує, що так як, позивач на день звільнення зі служби має вислугу років лише 22 роки 05 місяців 04 дні, правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Голови ліквідаційної комісії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі від 29.12.2016 року № 278/ОС-16 позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі у званні полковника внутрішньої служби на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із скороченням штатів.

Згідно вказаного наказу на день звільнення зі служби позивач має вислугу років, у пільговому обчисленні 28 років 07 місяців 10 днів, в календарному обчисленні 22 роки 05 місяців 04 дні.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року у справі № 766/4549/17 яка 27 липня 2022 згідно постанови Верховного суду України адміністративне провадження № К/9901/6121/18 вступила в законну силу, комісію з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі зобов`язано оформити ОСОБА_1 подання, розрахунок вислуги років, грошовий атестат, довідку про додаткові види грошового забезпечення, довідку про присвоєння спеціальних звань та інші необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей для призначення пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням від 21.04.2023 року № 2409/03-16 відповідач відмовив в призначенні позивачу довічної пенсії за вислугою років, оскільки, за його підрахунками, на день звільнення позивач не мав вислуги 23 календарних роки, що є необхідною умовою для призначення зазначеного виду пенсії за вислугою років відповідно до п. а ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.04.2023 року №2100-0307-5/11199 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі пункту а ч.1 ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та про задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому вказав, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення пенсії позивачу.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п.6 ч.1 ст.92 Конституції України).

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) (пункт «б» частини першої статті 13 Закону)..

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходив службу в Управлінні Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області.

Наказом Голови ліквідаційної комісії Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області АР Крим та м. Севастополі від 29.12.2016 року № 278/ОС-16 позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі у званні полковника внутрішньої служби на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію у зв`язку із скороченням штатів.

Згідно вказаного наказу на день звільнення зі служби позивач має вислугу років, у пільговому обчисленні 28 років 07 місяців 10 днів, в календарному обчисленні 22 роки 05 місяців 04 дні.

У даній справі спірним є можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Так, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту.

Пунктом 2 Порядку № 393 передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII.

Водночас, пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393.

При цьому, можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Разом з тим, передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 804/2630/18.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вислуга років позивача, враховуючи час служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 25 календарних років, а саме: 28 років 06 місяців 27 днів, що підтверджується наказом Державної пенітенціарної служби України № 278/ОС-16 від 29.12.2016 року, що також не заперечується відповідачем, а, отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Доводи апелянта про те, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості такої вислуги саме в календарному обчисленні, яка має складати не менше 25-ти років, колегія суддів відхиляє з огляду на вищенаведене та з урахуванням висновків Верховного Суду.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду №№ 295/6301/17, 725/1959/17, 161/4876/17, 295/6454/17, 620/509/19 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від раніше викладених правових висновків, на які посилається Апелянт, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, про що вказувалося вище.

Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 05 грудня 2023 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова