Справа № 120/12500/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 грудня 2023 р. Справа № 120/12500/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по вінницькій області" (1-й пров. Ботанічний, 38, м. Вінниця, 21010)

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області" (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування довідки від 08.06.2023 року №598/Д; зобов`язання повторно провести медичний відповідача позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 08.06.2023 року проведено обстеження та медичний огляд відносно нього та прийнято постанову, оформлену довідкою №598/Д, про визнання позивача придатним до військової служби. Водночас позивач зауважує, що при проведенні медичного огляду не було обов`язково виконано загальний аналіз крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини, що, в свою чергу, є порушенням п. 6.8 розділу VI Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402. Крім того, відповідачем не було взято до уваги діагноз «Хронічний гепатит з порушенням пігментного обміну, синдром цитолізу», який згідно ст. 54 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, визначає обмежену придатність позивача до військової служби. Враховуючи наведене, позивач вважає рішення відповідача від 08.06.2023 року протиправним та необґрунтованим, а тому звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.08.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.09.2023 року за вх.№53242/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що усі необхідні обстеження були проведенні під час перебування позивача у стаціонарі згідно з даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5568 (05.05.23 року був проведений загальний аналіз крові та сечі, 20.04.23 року - ЕКГ дослідження). Відповідач наголошує, що за приписами Наказу № 402 потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Так, у випадку позивача потреба у проведенні повторних аналізів була відсутня. Відповідач звертає увагу на виписку № 1028, що надійшла разом із направленням на проходження ВЛК, згідно з якою позивачу (за період з 28.03.2023 року по 13.04.2023 року) проведено комплексне обстеження з визначенням маркерів гепатиту, відібрані аналізи, проведені консультації з імунологом, ревматологом, психіатром, невропатологом, інфекціоністом, стоматологом, ЛОР, хірургом, травматологом. У результаті проведених досліджень, додаткових методів обстеження, враховуючи анамнез хвороби, життя та об`єктивні дані, діагноз «Хронічний гепатит з порушенням пігментного обміну, синдром цитолізу» не встановлено. За результатами огляду лікарями медичної (військово-лікарської) комісії відповідача підтверджено діагноз «Хронічний гастродуоденіт в стадії ремісії». Відповідно до ст. 54 Додатку 1 Розладу хвороб, станів та фізичних вад, хвороби печінки («в» з незначними порушеннями функцій) придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально, а тому, твердження позивача про те, що відповідачем не було взято до уваги діагноз «Хронічний гепатит з порушенням пігментного обміну, синдром цитолізу» не відповідає дійсності. Враховуючи наведене відповідач наголошує, що оскаржуване рішення ним прийнято вірно з урахуванням індивідуального визначення придатності на підставі наявної медичної документації та дотримання визначеної процедури.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач є курсантом Національної академії Національної гвардії України.

23.05.2023 року Національною академією Національної гвардії України позивачеві видано направлення до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Вінницькій області" на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи для визначення стану здоров`я з метою встановлення придатності для подальшого навчання на командно-штабному факультеті НА НГ України та подальшого проходження військової служби в підрозділах Нацгвардії України.

За результатами медичного огляду позивача медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області" винесено постанову оформлену довідкою №598/Д, відповідно до якої позивача на підставі ст. 17в, 1б, 52г графи І Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, визнано непридатним до навчання в НА НГ України та придатним до військової служби.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб

Ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постановах від 13.06.2018 року у справі № 806/526/16, від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Отже, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Отже, вирішення спору в межах даної справи здійснюється судом з урахуванням вищезазначених висновків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ч. 10 ст. 2 Закону № 2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

П. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 (тут і надалі - в редакції чинній на час винесення оскаржуваної довідки) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Як передбачено пп. 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Розділом ІІ Положення № 402 регламентовано порядок медичного огляду.

Так, п. 1.1 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Відповідно до п.1.2. розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців визначений главою 6 розділу ІІ Положення № 402.

Згідно п. 6.8 розділу ІІ Положення № 402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

П. 6.9 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

З огляду на викладене, довідка військово-лікарської комісії за результатами проведення військово-лікарської експертизи щодо визначення придатності за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів складається після обов`язкового огляду хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей, та з обов`язковим виконанням загальних аналізів крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за результатами медичного огляду позивача 08.06.2023 року медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області" винесено постанову, оформлену довідкою №598/Д, відповідно до якої позивача на підставі ст. 17в, 1б, 52г графи І Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, визнано непридатним до навчання в НА НГ України та придатним до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність вказаної довідки позивач вказує на те, що при проведенні медичного огляду не було обов`язково виконано загальний аналіз крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

В контексті наведеного суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо проведення відповідачем при медичному огляді позивача обов`язкових аналізів та досліджень.

Відповідач не заперечує, що під час огляду 08.06.2023 року такі аналізи та дослідження не проводились, оскільки необхідні обстеження були проведені під час перебування позивача у стаціонарі згідно з даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5568 (05.05.23 року був проведений загальний аналіз крові та сечі, 20.04.23 року - ЕКГ дослідження), відтак, потреба у проведенні повторних аналізів була відсутня.

Надаючи оцінку наведеним твердження відповідача суд зазначає таке.

П. 1.1 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду.

Тобто, ВЛК повинна оцінювати стан здоров`я особи з урахування результатів обов`язкових аналізів та досліджень проведених саме на момент медичного огляду.

Приписами Положення № 402 встановлено, що при огляді обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Винятки Положенням № 402 не визначені, як і можливість приймати до уваги попередні результатми аналізів та досліджень.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваної довідки відповідачем допущено процедурні порушення щодо проведення медичного огляду позивача, а тому довідка від 08.06.2023 року №598/Д є протиправною та підлягає скасуванню.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно провести медичний стану здоров`я позивача для визначення придатності за станом здоров`я до військової служби.

Суд зазначає, що решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованій, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати довідку медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 08.06.2023 року №598/Д.

Зобов`язати медичну (військово-лікарську) комісію Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" повторно провести медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" (1-й пров. Ботанічний, 38, м. Вінниця, 21010, )

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 06.12.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна