Справа № 438/1689/23
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1689/23
Провадження № 2-а/438/28/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М., розглянув адміністративну справу

№438/1689/23, провадження №2-а/438/28/2023

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП Головного управління національної поліції у Львівській області сержанта поліції Триленка Романа Олеговича про скасування постанови ГБВ №587050 по справі про адміністративне правопорушення.

учасники справи :

позивач : ОСОБА_1 - не з`явилась;

відповідач : представник Головного управління національної поліції у Львівській області - не з`явився;

третя особа: інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержант поліції Триленко Роман Олегович не з`явилась.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

13 жовтня 2023 року позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову ГБВ №587050 від 10.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Триленком Романом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити. Стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.10.2023 року інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, сержант поліції Триленко Р.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 587050 від 10.10.2023 та застосував відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень за нібито вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ГБВ № 587050 від 10.10.2023,- «10.10.2023 о 17:58 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання, здійснила завідомо неправдивий виклик спец.служби поліції, повідомивши на спец.лінію 102 про факт вчинення відносно неї домашнього насильства, однак такого факту не було». Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності, винесена незаконно, необґрунтованою, з грубим порушення норм законодавства, без фактичного та реального з`ясування та дослідження всіх обставин справи, без зазначення доказів на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. При цьому зазначає, що дійсно 10.10.2023 о 17 год 58 хв вона телефонувала до поліції із повідомленням про домашнього насильства з боку зятя ОСОБА_2 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурними словами, словесно погрожував побиттям та вигнанням з квартири. Далі ОСОБА_2 почувши, що вона телефонує на 102, припинив чинити відносно неї домашнє насильство, та налаштував дітей, щоб вони заперечували вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 . Після приїзду працівників поліції, ОСОБА_2 , заперечував конфліктну ситуацію між ним та ОСОБА_1 , однак працівники поліції не зважаючи на пояснення позивача, не взявши їх до уваги, винесли стосовно неї незаконну, необґрунтовану постанову серії ГБВ №587050.Також зазначає, що поліцейський Триленко Р.О. при розгляді справи по адміністративне правопорушення не роз`яснив права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області та третя особа інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Триленко Романа Олеговича у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву та заперечень на позовну заяву не скористалися.

2 . Заяви (клопотання ) учасників справи.

27.11.2023 позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду подала заяву, в якій просить судові засідання по даній справі проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, та просить їх задовольнити.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориславського міського суду від 16.10.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП Головного управління національної поліції у Львівській області сержанта поліції Триленка Романа Олеговича про скасування постанови ГБВ №587050 по справі про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Протокольною ухвалою від 04 грудня 2023 визнано неявку відповідача та третьої особи неповажною.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2023 інспектором СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Триленком Романом Олеговичем винесено постанову серії ГБВ №587050, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 10.10.2023 о 17 год 58 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання здійснила завідомо не правдивий виклик спец служб поліції, повідомивши на спец. лінію 102 про факт вчинення відносно неї домашнього насильства, однак такого факту не було, чим порушила ч. 1 ст. 183 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статі 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику відповідної служби, зокрема, поліції.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу: особа, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що така є неправдивою і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських.

Згідно з положеннями статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, у сфері охорони прав і свобод людини. Із зазначеної норми випливає, що в разі існування факту чи з метою недопущення порушення прав та свобод особи від протиправних посягань кожен має право звернутися до Національної поліції України з метою захисту, а відповідний орган поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У матеріалах справи, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано те, що 10.10.2023 о 17 год 58 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою свого проживання здійснила завідомо не правдивий виклик спец служб поліції, повідомивши на спец. лінію 102 про факт вчинення відносно неї домашнього насильства, однак такого факту не було.

Як вбачається із доводів позовної заяви та оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 звернулась до органів поліції небезпідставно, а з метою запобігання неправомірним діям, що полягали у вчиненні щодо неї домашнього насильства.

Натомість в оскаржуваній постанові поліцейський обмежився лише описом скоєного правопорушення, без належної мотиваційної оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. До оскаржуваної постанови не додано жодних доказів, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, зокрема матеріалів відео або фотофіксації з яких можна було б зробити висновок про винуватість позивача, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, та не представлено жодних інших доказів.

Крім цього суд зазначає, що постанова ГБВ № 587050 є предметом спору між сторонами та не може оцінюватися судом у якості належного і допустимого доказу, в розумінні ст. 73 КАС України за відсутності інших доказів які б підтверджували вказані обставини.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідачем та третьою особою в порядку ст. 77 КАС України не подано доказів в спростування доводів позивача.

Згідно ч.4 ст.159КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відтак враховуючи, що відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, заперечень та будь-яких достовірних доказів які б підтверджували правомірність прийнятого рішення, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого відповідачем рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, а тому відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

5. Позиція суду.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається учасник справи, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третьої особи: поліцейського СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП Головного управління національної поліції у Львівській області сержанта поліції Триленка Романа Олеговича про скасування постанови ГБВ №587050 по справі про адміністративне правопорушення, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1ч.1ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 19, 20, 72, 77, 139, 159, 286 КАС України, ст.ст. 9, 183, 245, 248, 251, 280, 283, 284, 288,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП Головного управління національної поліції у Львівській області сержанта поліції Триленка Романа Олеговича про скасування постанови ГБВ №587050 по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ГБВ №587050 від 10.10.2023 винесену поліцейським СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Триленко Романом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.183 КУпАП та накладеного на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

В іншій частині позовних вимог, щодо закриття справи про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.183 КУпАП, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Повернути ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 536,80 грн згідно квитанції № 0.0..1 від 11.10.2023, сплачено у АТ КБ «Приватбанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833;

Третя особа: інспектор СРПП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції Триленко Роман Олегович, службова адреса: 82300, Львівська область, м. Борислав, вул. В. Великого, 30.

Суддя Бориславського міського суду Світлана ТКАЧОВА