Справа № 160/17086/23
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра до Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства "Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б.Когана" Дніпропетровської обласної ради", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Центральної окружної прокуратури міста Дніпра до Дніпропетровської обласної ради (далі відповідач-1), Комунального підприємства "Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б.Когана" Дніпропетровської обласної ради" (далі- відповідач-2), в якому просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідачів щодо незабезпечення схоронності будівлі, що віднесена до об`єктів культурної спадщини пам`ятку архітектури національного значення «Будинок громадського зібрання» через що здійснюється його руйнування. Такий стан із збереження пам`яток є неприпустимим, завдає значної шкоди іміджу держави на міжнародній арені, створює негативний суспільний резонанс та суперечить державній політиці з охорони культурної спадщини.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву. Тією ж ухвалою залучено Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради (далі Управління-1) до участі у справі як третьою особою на стороні позивача та роз`яснено право на подання до суду пояснень із приводу заявлених позовних вимог.
Ухвалою суду від 20.07.2023 року позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження в справі.
Ухвалою суду від 28.08.2023 року продовжено розгляд справи.
Ухвалою суду від 11.09.2023 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі Управління-2) та Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі Департамент) та роз`яснено право на подання до суду пояснень із приводу заявлених позовних вимог.
Ухвалою суду від 18.09.2023 року витребувано від відповідача-2 копію статуту.
Відповідач-1 скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зауважує, що починаючи з 2020 року вживав виключні заходи щодо виконання обов`язку поточного ремонту та здійснення реставраційних робіт на об`єктах культурної спадщини
Відповідач-2 також заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в відзиві на позовну заяву. Зауважив, що у спірних правовідносинах не може йти мова про його протиправну бездіяльність, адже для забезпечення належного утримання культурної пам`ятки вживав усі доступні та необхідні заходи, однак, необхідних на це коштів не отримав. Також наголошує на тому, що прокурор в повній мірі не довів неналежне здійснення відповідачами захисту інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини, що надавало йому право на звернення до суду в інтересах держави з цим позовом.
Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що насправді жодних дієвих заходів з метою належного утримання та збереження культурної пам`ятки відповідачі не здійснювали, попри солідарний обов`язок на вчинення цих дій, що додатково підтверджується розірванням договору підряду від 28.12.2021 року №502/12-21, а також тим, що ще 25.06.2020 року складено акт технічного стану об`єкта культурної спадщини від 25.06.2020 року щодо незадовільного технічного стану будівлі. На його думку, порушений у рамках цієї справи спір є єдиним способом захисту інтересів держави, спрямованим на реалізації державою примусу щодо виконання вимог по збереженню об`єкта культурної спадщини.
У запереченнях на цю відповідь на відзив відповідач-1 фактично виклав аналогічні за змістом обставини, що й у поданому відзиві.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що постановою Ради Міністрів УРСР від 06.09.1979 «Про доповнення списку пам`яток містобудування і архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави» об`єкт нерухомого майна із найменуванням «Будинок громадського зібрання» за адресою: вул. Леніна (теперішня назва вул Воскресенська), 6 взято на державний облік із занесенням до списку пам`яток архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави під охоронним номером 1075.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 763 «Про внесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» пам`ятку «Будинок громадського зібрання» за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятку архітектури під охоронним номером 040026.
За інформацією Міністерства культури та інформаційної політики України та Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради, будівля за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, в приміщеннях якої розташовується КП «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» ДОР» є пам`яткою архітектури національного значення «Будівля Громадського зібрання» (охоронний № 040026-Н), що також узгоджується з «Історико-архітектурним опорним планом. Визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпро».
Дослідженням «Історико-архітектурного опорного плану. Визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпро», розробленого ТОВ «Міжнародний центр культурної спадщини та культурних цінностей» на замовлення Дніпровської міської ради та затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра» № 478 від 02.02.2020, встановлено, що будівля, яка розміщена по червоній лінії забудови за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, в межах Центрального історичного ареалу м. Дніпра, є пам`яткою національного значення, експлікаційний номер на креслениках 202.
Вказана пам`ятка архітектури зведена як місце для громадських зібрань: наукових конференцій, зустрічей з іноземними гостями, аматорських вистав та розпочинає свою історію з 1912 року. Проект споруди належить архітектору ОСОБА_1 , переважна більшість робіт якого виконані у стилі модерн та конструктивізм. На час проведення будівництва це була найграндіозніша споруда в м. Катеринославі, за що вона отримала назву «Хмарочос»
Пам`ятка являється одним із небагатьох в Україні об`єктів у стилі функціонального конструктивізму, розташована на території Центрального історичного ареалу міста Дніпра (наказ Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 № 478) і у навколишньому середовищі визначена як «локальна домінанта». Являє собою чотириповерхову будівлю із підвалом, в плані складної конфігурації. За функціональною типологією є громадською спорудою з культурно-просвітницькими та видовищними функціями.
Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 397-16/XXIII від 26.06.2001 «Про надання згоди на прийняття Палацу культури залізничників до спільної власності територіальних громад області», надано згоду на прийняття будівлі Палацу культури залізничників загальною площею 7760 кв.м по вул. Леніна, 6 у м. Дніпропетровську (теперішня назва м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6), до спільної власності територіальних громад області з подальшою передачею на баланс комунального підприємства «Заклад культури» Дніпропетровська обласна філармонія».

Відповідно до акту прийняття палацу культури залізничників до спільної власності територіальних громад області від 11.09.2001 на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради № 397-16/XXIII від 26.06.2001, Управлінням Придніпровської залізниці передано, а Комунальним підприємством «Заклад культури» Дніпропетровської обласної філармонії» прийнято на баланс будівлю Палацу культури залізничників, загальною площею 7863,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Дніпропетровська, вул. Леніна, 6 (теперішня назва м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6).

Розпорядженням голови обласної ради № 377-р від 25.11.2002, у зв`язку з утворенням комунального підприємства «Обласна філармонія «Дніпроконцерт», створено комісію з питань ліквідації комунального підприємства «Заклад культури «Дніпропетровська обласна філармонія» та вирішено передати майно, що залишилося після його ліквідації, на баланс комунального підприємства «Обласна філармонія «Дніпроконцерт».

Відповідно до акту прийому-передачі ліквідаційної комісії майна ОКП «Заклад культури Дніпропетровська обласна філармонія» в управління КП «Обласна філармонія «Дніпроконцерт», ліквідаційна комісія, створена згідно з розпорядженням голови обласної ради № 377-р від 25.11.2002, передає, а комунальне підприємство «Обласна філармонія «Дніпроконцерт» приймає будівлю за адресою: м. Дніпропетровська, вул. Леніна, 6 (теперішня назва м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6).

Рішенням голови Дніпропетровської обласної ради № 447-18/ХІУ від 06.08.2004 «Про впорядкування філармонійної діяльності», вирішено ліквідувати комунальне підприємство «Обласна філармонія «Дніпроконцерт» та створити обласне комунальне підприємство «Дніпропетровська філармонія» та внаслідок чого також вирішено передати на його баланс майно, що залишиться після ліквідації комунального підприємства «Обласна філармонія «Дніпроконцерт».

Передача цілісного майнового комплексу за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 6 (теперішня назва м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6) з балансу комунального підприємства «Обласна філармонія «Дніпроконцерт» на баланс обласного комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія» підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 01.10.2004.

Розпорядженням Дніпропетровського міського голови № 71-р від 19.02.2016 «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська», вулицю Леніна у Шевченківському та Центральному районах перейменовано на вулицю Воскресенська.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будівля за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, загальною площею 7695,1 кв.м., з 28.08.2017 належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в оперативному управлінні КП «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» ДОР».

Відповідно до Статуту Комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 590-22/р від 27.03.2020, підприємство засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради (далі Орган управління майном).

Відповідно до п.4.2 Статуту, майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області й закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи щодо нього дії, які не суперечать чинному законодавству України.

Розпорядження закріпленим за підприємством майном здійснюється з дозволу Органу управління майном у порядку, що встановлений чинним законодавством України.

Паспортом об`єкта культурної спадщини, складеного у листопаді 2013, зафіксовано, що пам`ятка архітектури з найменуванням «Будинок громадського зібрання» розташована в історичному центрі міста та згідно з матеріалами інвентаризаційної історичної забудови, затвердженої рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.01.2002 № 19/26, у навколишньому середовищі будівля по вул. Леніна (теперішня назва вул. Воскресенська), 6 визначена як «локальна домінанта». Це чотириповерхова будівля із підвалом, в плані має складну конфігурацію, фасади поштукатурені, дах плаский. Втрати первісного вигляду будівлі за узагальненою оцінкою сягають до 30 %.

Відповідно до облікової картки об`єкта культурної спадщини, складеної у листопаді 2013, основні будівельні конструкції будівлі Дніпропетровської обласної філармонії знаходяться в доброму, задовільному та незадовільному станах, що підтверджено результатами інструментального обстеження будівельних конструкцій, виконаного ДФ ДП ДНД та ПВІ «НДІпроектреконструкція» в 2004 (об`єкт № 131/04), у зв`язку із чим будівля придатна для подальшої експлуатації за умови виконання ремонтно-реставраційних робіт.

Також встановлено, що на виконання вимог пам`ятко охоронного законодавства, 16.07.2020 між Управлінням з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради як уповноваженим органом охорони культурної спадщини з одного боку, та Комунальним підприємством «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради з іншого боку, як органом, в оперативному управлінні якого перебуває нерухоме майно, укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 13/6-8, відповідно до умов якого Комунальне підприємством «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради як фактичний користувач пам`ятки, взяло на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятки архітектури національного значення, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, (колишня назва за обліком вул. Леніна), 6. Вказаний охоронний договір погоджено центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини в особі Міністерства культури та інформаційної політики України.

Крім того, за умовами укладеного охоронного договору, користувач пам`ятки, серед іншого, взяв на себе зобов`язання негайно повідомляти Центральний орган охорони та Орган охорони про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоду пам`ятці (її частині), своєчасно вживати заходи для приведення пам`ятки в належний стан, своєчасно проводити поточний ремонт та капітальний ремонт пам`ятки (її частини) і роботи з упорядження території пам`ятки, виконувати реставраційні ремонтні та інші роботи в терміни, визначені договором, а у разі потреби в терміни, визначені окремим розпорядженням Центрального органу охорони, проводити реставраційні, ремонтні роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом Центрального органу охорони (п.п. 10-12 охоронного договору).

Пунктом 13 охоронного договору визначено терміни виконання робіт, необхідних для створення належних умов та використання пам`ятки.

За умовами охоронного договору, протягом 2020-2022 років власник мав би вчинити заходи щодо: проведення робіт з гідроізоляції цоколю та ремонту вимощення; ремонту ґанку з північно-східного боку будівлі; ремонту балкону 2-го поверху та конструкцій тераси, її сходів; проведення інженерних досліджень технічного стану фундаментів, перекриття та основних конструкцій; у разі потреби проведення локальних (поточних) ремонтно-реставраційних робіт фасадів.

До охоронного договору, як його невід`ємної частини, долучено акт технічного стану об`єкту культурної спадщини з фотофіксацією, складений 25.06.2020 за №45-а за участю керівництва управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради та представника користувача директора Комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради Хініча І.А.

Зокрема, вказаним актом було встановлено незадовільний технічний стан об`єкта культурної спадщини та необхідність проведення робіт з упорядкування прилеглої до пам`ятки території.

Відповідно до висновків, викладених у акті, пам`ятка потребує проведення комплексних наукових досліджень з подальшим проведенням ремонтно-реставраційних робіт із можливістю збереження автентичних внутрішніх та зовнішніх елементів будівлі.

Актом візуального обстеження від 06.04.2021, проведеного Управлінням культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації та 27.10.2022, проведеного Управлінням з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради, встановлено перебування пам`ятки в частково аварійному стані в результаті не проведення своєчасних ремонтно-реставраційних робіт. Вказаними актами зафіксовано руйнування штукатурного шару, випадіння цегли, корозію арматури несучих конструкцій зовнішніх стін та балконів, терас. Також зазначено, що останні роботи щодо реставрації будівлі пам`ятки виконувались в 1967 році, реставраційні роботи на головному фасаді у 2010 році, тоді як роботи з інженерного обстеження та розробки науково-проектної документації на реставрацію виконані в 2019 році.

Перебування будівлі пам`ятки у незадовільному стані також підтверджується протоколом огляду, проведеним в рамках кримінального провадження №0000078, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яким також зафіксовано незадовільний зовнішній вигляд будівлі пам`ятки через руйнування штукатурного шару фасаду будівлі, випадіння цегли та корозію арматури металевих конструкцій будівлі.

Матеріали справи також свідчать про те, що листом від 28.01.2019 № 62/10-2/61-19 до КП «Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпроептровської обласної ради», Міністерство культури України погодило робочу проектну документації капітального ремонту (реставраційного) покрівлі та реставраційних робіт на фасадах будівлі закладу по вул. Воскресенській, 6у м. Дніпро.

Крім того, у вказаному вище листі Міністерство культури та інформаційної політики України звернуло увагу КП «Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпроептровської обласної ради» на необхідність під час заміни дерев`яних віконних та дверних заповнень та металопластикові дотримання їх відповідного до автентичного (коричневого) кольору та малюнку та необхідність отримання у встановленому законом порядку відповідного дозволу на проведення вказаних робіт в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Разом з цим, листом Міністерства культури та інформаційної політики України № 4361/6.11.1 від 15.04.2021 повідомлено, що дозвіл на проведення капітального ремонту (реставраційного) покрівлі та реставраційних робіт на фасадах будівлі закладу, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, не надавався.

Листом Міністерства культури та інформаційної політики України № 939/6.11.1 від 09.08.2021 Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації схвалено ескізний проект об`єкта «Реставрація з пристосуванням будівлі комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради (об`єкту культурної спадщини національного значення охоронний номер 1075), розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Воскресенська, 6 та визнано можливе його подальше використання з метою розроблення наступних стадій проектування.

Відповідно до інформації Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 1262/0/174-23 від 20.06.2023 та інформації, що розміщена на офіційному сайті https://prozorro.gov.ua, між департаментом та ТОВ «ПАГОДА-ВВ» за результатами проведення процедури закупівлі, укладено договір підряду 28.12.2021 за № 502/12-21 по об`єкту «Реставрація з пристосуванням будівлі комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради (об`єкт культурної спадщини національного значення, охоронний номер 1075), розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6 (І черга) (ДК 021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт та реставрація)».

Між тим, у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, замовник та підрядник додатковою угодою № 1 від 31.05.2022 дійшли згоди розірвати вищезазначений договір. По вказаному об`єкту будівельно-монтажні роботи підрядною організацією не виконувалися.

Вважаючи вказану довготривалу бездіяльність відповідачів протиправною виконуючий обов`язки керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до суду для захисту прав та інтересів держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України.

При вирішені спору суд перш за все виходить із того, що підстави для представництва прокурором інтересів держави повинні існувати на час звернення до суду та повинні бути доведені відповідними доказами. Прокурор повинен надати суду докази, які свідчать про те, що відповідний орган державної влади (інший суб`єкт владних повноважень) не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежним чином. Такими доказами, зокрема, можуть бути звернення прокурора до відповідного органу щодо захисту інтересів держави, відповіді на них та інші письмові докази, що стосуються справи. Самого лише твердження прокурора про те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття апеляційної скарги до розгляду недостатньо.

Суд зазначає, що культурна спадщина перебуває під охороною закону, а держава забезпечує збереження об`єктів, що становлять культурну цінність, до яких Закон України "Про охорону культурної спадщини" відносить й території, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність, зокрема, історичні ареали населених місць.

Збереження об`єктів культурної спадщини, їх охорона, яка полягає, у тому числі, у запобіганні їхньому руйнуванню або заподіянню шкоди, зокрема, у результаті здійснення несанкціонованої господарської діяльності, забезпеченні захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь є одним із пріоритетних та головних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому Україною взято міжнародне зобов`язання визнавати громадський інтерес до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства, сприяти захистові культурної спадщини як важливого фактору для спільних цілей сталого розвитку, культурного різноманіття й сучасної творчості, визнавати цінність культурної спадщини, яка знаходиться на її території як в цілому, так і у певних населених пунктах - історичних населених містах України (Постанова Верховного Суду в складі Судової палати від 31.01.2023 у справі №640/8728/21).

Спірні правовідносини регулюються спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (далі - Закон № 1805-III).

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до п.п. 13, 14, 17 ч. 2 ст. 5 Закону № 1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: здійснення нагляду за виконанням робіт з дослідження, консервації, реабілітації, реставрації, ремонту, пристосування й музеєфікації пам`яток та інших робіт на пам`ятках; погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини; надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 № 885, Міністерство культури та інформаційної політики України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісним майновим комплексом Українського національного інформаційного агентства «Укрінформ») та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин в Україні, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Приписами частини 2 статті 44 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції, за ухилення власника пам`ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам`ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, Міністерство культури та інформаційної політики України є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що Міністерство культури та інформаційної політики України до суду з аналогічною позовною заявою, не зверталось, що свідчить про те що центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, яким є Міністерство культури та інформаційної політики України, не вжито належних та дієвих заходів, які забезпечили б реальний захист пам`ятки, зможуть зупинити її подальше руйнування та забезпечать відновлення автентичного вигляду об`єкта.

У розглянутому випадку, підставою для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі позивача є порушення інтересів держави щодо збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища та права суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантованого в Основному законі.

Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Звернення прокурора до суду пов`язане із захистом суспільно значимих інтересів щодо гарантування збереження, використання об`єкта культурної спадщини національного значення.

Дотримуючись встановленої ст.23 Закону України "Про прокуратуру" процедури попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, у червні 2023 року прокуратура на адресу Міністерства культури та інформаційної політики України направлено відповідні листи (а.с. 49-50), в яких проінформовано про факти порушення відповідачами вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини.

Однак, Міністерство культури та інформаційної політики України до суду з відповідним позовом, не звернулося.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурор в повній мірі довів право на звернення до суду в інтересах держави з цим позовом.

Щодо суті порушених в рамках цієї справи питань.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1805-III, власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону № 1805-III передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Основним завданням охоронного договору є встановлення режиму використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована, видів і термінів виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини. До охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Тобто саме такий договір є першочерговим документом, що встановлює гарантії збереження індивідуально визначеної пам`ятки культурної спадщини, що враховує її цінність, особливості та стан.

Важливим елементом охоронного договору, який підтверджує його публічно-правову природу, є предмет - пам`ятка архітектури, правовий режим якої відрізняється від інших матеріальних об`єктів.

Особливий предмет охоронного договору обумовлює спеціальний суб`єктний склад.

Так, охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону № 1805-III. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів має імперативний характер та спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Встановлено, що на виконання вимог наведених приписів законодавства, 16.07.2020 між Управлінням з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради як уповноваженим органом охорони культурної спадщини з одного боку, та Комунальним підприємством «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради з іншого боку, як органом, в оперативному управлінні якого перебуває нерухоме майно, укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини № 13/6-8, відповідно до умов якого Комунальне підприємством «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради як фактичний користувач пам`ятки, взяло на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятки архітектури національного значення, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, (колишня назва за обліком вул. Леніна), 6. Вказаний охоронний договір погоджено центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини в особі Міністерства культури та інформаційної політики України.

Уа умовами укладеного охоронного договору, користувач пам`ятки, серед іншого, взяв на себе зобов`язання негайно повідомляти Центральний орган охорони та Орган охорони про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоду пам`ятці (її частині), своєчасно вживати заходи для приведення пам`ятки в належний стан, своєчасно проводити поточний ремонт та капітальний ремонт пам`ятки (її частини) і роботи з упорядження території пам`ятки, виконувати реставраційні ремонтні та інші роботи в терміни, визначені договором, а у разі потреби в терміни, визначені окремим розпорядженням Центрального органу охорони, проводити реставраційні, ремонтні роботи відповідно до науково-проектної документації, затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом Центрального органу охорони (п.п. 10-12 охоронного договору).

Пунктом 13 охоронного договору визначено терміни виконання робіт, необхідних для створення належних умов та використання пам`ятки.

За умовами охоронного договору, протягом 2020-2022 років власник мав би вчинити заходи щодо: проведення робіт з гідроізоляції цоколю та ремонту вимощення; ремонту ґанку з північно-східного боку будівлі; ремонту балкону 2-го поверху та конструкцій тераси, її сходів; проведення інженерних досліджень технічного стану фундаментів, перекриття та основних конструкцій; у разі потреби проведення локальних (поточних) ремонтно-реставраційних робіт фасадів.

До охоронного договору, як його невід`ємної частини, долучено акт технічного стану об`єкту культурної спадщини з фотофіксацією, складений 25.06.2020 за №45-а за участю керівництва управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради та представника користувача директора Комунального підприємства «Дніпропетровська філармонія ім. Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради Хініча І.А.

Зокрема, вказаним актом було встановлено незадовільний технічний стан об`єкта культурної спадщини та необхідність проведення робіт з упорядкування прилеглої до пам`ятки території.

Відповідно до висновків, викладених у акті, пам`ятка потребує проведення комплексних наукових досліджень з подальшим проведенням ремонтно-реставраційних робіт із можливістю збереження автентичних внутрішніх та зовнішніх елементів будівлі.

Актом візуального обстеження від 06.04.2021, проведеного Управлінням культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації та 27.10.2022, проведеного Управлінням з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради, встановлено перебування пам`ятки в частково аварійному стані в результаті не проведення своєчасних ремонтно-реставраційних робіт. Вказаними актами зафіксовано руйнування штукатурного шару, випадіння цегли, корозію арматури несучих конструкцій зовнішніх стін та балконів, терас. Також зазначено, що останні роботи щодо реставрації будівлі пам`ятки виконувались в 1967 році, реставраційні роботи на головному фасаді у 2010 році, тоді як роботи з інженерного обстеження та розробки науково-проектної документації на реставрацію виконані в 2019 році.

Перебування будівлі пам`ятки у незадовільному стані також підтверджується протоколом огляду, проведеним в рамках кримінального провадження №0000078, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яким також зафіксовано незадовільний зовнішній вигляд будівлі пам`ятки через руйнування штукатурного шару фасаду будівлі, випадіння цегли та корозію арматури металевих конструкцій будівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1805-III у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування).

Норма згаданої статті передбачає солідарний обов`язок суб`єктів, тобто приведення пам`ятки до належного стану покладається одночасно як на її власника, так і на особу, в управлінні якої перебуває такий об`єкт.

Між тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачами вживалися дієві заходи з метою належного утримання та збереження культурної пам`ятки, що додатково підтверджується розірванням договору підряду від 28.12.2021 року №502/12-21, а також тим, що ще 25.06.2020 року складено акт технічного стану об`єкта культурної спадщини від 25.06.2020 року щодо незадовільного технічного стану будівлі.

Суд наголошує на тому, що відповідно до вимог законодавства обов`язок щодо приведення пам`ятки до належного стану в відповідачів є солідарним.

Це означає, що право вимоги виконання обов`язку можливе частково або в повному обсязі як від усіх відповідачів разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідачі залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі, а виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із них припиняє обов`язок іншого.

Водночас відповдіач-1, знаючи про складне фінансове становище свого відомчого підприємства, не виконує солідарного обов`язку щодо захисту пам`ятки.

З огляду на те, що право власності на пам`ятку не може використовуватися на шкоду суспільству та його інтересам у сфері охорони культурної спадщини, відповідач-1 несе першочергову відповідальність за збереження такого об`єкта.

На переконання суду, бездіяльність щодо цієї пам`ятки з кожним роком погіршує її стан через дію природних чинників, призводить до збільшення як кількості та обсягу робіт, так і їх загальної вартості, а також може спричинити повне руйнування та неможливість відновлення пам`ятки, що наразі перебуває у критичному аварійному стані.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд констатує, що в рамках цієї справи відповідачем не надано жодних доказів того, що ним вживалися заходи щодо збереження, реставрації чи відновлення пам`ятки національного значення.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про доведеність прокурором заявлених вимог та необхідності задоволення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Центральної окружної прокуратури міста Дніпра задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної ради () та Комунального підприємства Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради (), яка полягає у неприведенні до належного стану об`єкту культурної спадщини - пам`ятки архітектури національного значення «Будинок громадського зібрання» за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, що внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури під охоронним номером 040026, шляхом здійснення ремонтних робіт;

Зобов`язати Дніпропетровську обласну раду (), та Комунальне підприємство Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради () привести до належного стану об`єкт культурної спадщини - пам`ятку архітектури національного значення «Будинок громадського зібрання» за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, що внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури під охоронним номером 040026, шляхом здійснення ремонтних робіт;

Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної ради (), та Комунального підприємства Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради (), яка полягає у неприведенні до належного стану об`єкту культурної спадщини - пам`ятки архітектури національного значення «Будинок громадського зібрання» за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, що внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури під охоронним номером 040026, шляхом здійснення реставраційних робіт;

Зобов`язати Дніпропетровську обласну раду (), та Комунальне підприємство Дніпропетровська філармонія імені Л.Б. Когана» Дніпропетровської обласної ради () привести до належного стану об`єкт культурної спадщини - пам`ятку архітектури національного значення «Будинок громадського зібрання» за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 6, що внесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, як пам`ятка архітектури під охоронним номером 040026, шляхом здійснення реставраційних робіт.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна