Справа № 420/3464/22
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2023 року

м. Київ

справа №420/3464/22

адміністративне провадження № К/990/39006/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року

у справі №420/3464/22

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Одеській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи його тим, що по день подання позову жодних дій щодо виконання рішення суду у справі № 815/5514/16 та сплаті вимушеного прогулу по день рішення суду, а ні дій щодо прийняття рішення про подальше проходження служби УМВС України на Одеській залізниці не вжито. Склалася ситуація, коли рішення про подальше проходження служби УМВС України на Одеській залізниці (роботодавець) не прийнято, посаду, яку позивач займав в УМВС скорочено, наказ про скорочення від 17 лютого 2016 року № 1 скасований рішенням суду через те, що він передбачав звільнення датою, що вже минула, новий наказ про звільнення відсутній та жодних дій УМВС України на Одеській залізниці щодо припинення вимушеного прогулу ОСОБА_1 не вжито. Також, не вжито будь-яких дій з боку правонаступника УМВС України на Одеській залізниці - МВС України. У зв`язку із чим позивач вважає, що він перебуває у стані невизначеності, що є порушенням трудових прав. В зв`язку з цим, на думку позивача, йому повинні сплатити з 07 лютого 2017 року по 20 рудня 2021 року грошове забезпечення у сумі 357135,35 грн. та одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 45840,75 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за пп. «г» п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, з 20 рудня 2021 року за його заявою від 06 грудня 2021 року. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за пп. «г» п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, з 20 рудня 2021 року за його заявою від 06 грудня 2021 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року по справі № 420/3464/22 змінено, викладено пункт 3 резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 грудня .2021 року про звільнення з органів внутрішніх справ за пп. «г» п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.»

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року по справі № 420/3464/22 залишено без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, скаржником подано касаційну скаргу до Верховного Суду.Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року вирішено здійснювати розгляд справи №420/3464/22 за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Верховний Суд зауважує, що доведення зазначених виняткових обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями при розгляді іншої справи.

Суд відхиляє такі доводи відповідача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач не навів та не обґрунтував, при розгляді яких саме справ позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у конкретній іншій справі.

Крім того, сам скаржник заявляє про відсутність будь-якого судового провадження в провадженні будь-якої інстанції за участі МВС та позивача.

Суд зазначає, що лише загальні посилання на такі обставини, за відсутності вмотивованих аргументів, не дають підстав для висновку, що є підстави для відкриття касаційного провадження, з посиланням на підпункт «б» частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №420/3464/22.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко