Справа № 380/19085/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/19085/22 пров. № А/857/17196/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року про закриття провадження в частині позовних вимог, головуючий суддя Сидор Н.Т., постановлена у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Сихівського РТЦК та СП м. Львова, в якому просив зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ №31-ДС від 29 листопада 2022 року, де змінити дату видання наказу № 2-ДС про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова з 18 січня 2022 року на 18 січня 2021 року; визнати протиправним наказ Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова №31-ДС від 29 листопада 2022 року в частині визначення дати поновлення ОСОБА_1 на державній службі з 30 листопада 2022 року; зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ №31-ДС від 29 листопада 2022 року, де змінити дату поновлення ОСОБА_1 на державній службі з 30 листопада 2022 року на 18 січня 2021 року відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 380/2330/21; визнати протиправним наказ Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова №32-ДС від 30 листопада 2022 року в частині виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористану основну щорічну відпустку за робочий період з 30 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року в кількості 1 календарний день; зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ № 32-ДС від З0 листопада 2022 року в частині виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористану основну щорічну відпустку та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані щорічні основні та додаткові відпустки за період 2020, 2021 та 2022 років; визнати протиправним наказ Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова № 32-ДС від 30 листопада 2022 року в частині виплати ОСОБА_1 премії за сумлінне виконання функціональних обов`язків і бездоганну дисципліну в розмірі З0 % посадового окладу та надбавку за інтенсивність праці в розмірі 170 % посадового окладу за 30 листопада 2022 року; зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ № 32-ДС від 30 листопада 2022 року в частині виплати премії за сумлінне виконання функціональних обов`язків і бездоганну дисципліну в розмірі 30 % посадового окладу та надбавку за інтенсивність праці в розмірі 170 % посадового окладу та виплатити ОСОБА_1 премію за сумлінне виконання функціональних обов`язків і бездоганну дисципліну в розмірі 30 % посадового окладу та надбавку за інтенсивність праці в розмірі 170 % посадового окладу за період з 12 січня 2022 року по 30 листопада 2022 року; визнати протиправним наказ Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова №32-ДС від 30 листопада 2022 року в частині невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік; зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ № 32-ДС від 30 листопада 2022 року в частині невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 та 2022 роки та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021 та 2022 роки; стягнути з Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (321 робочих днів) з 12 січня 2022 року по 29 листопада 2022 року в сумі 244608,42 грн. (сума вказана з урахуванням податків та зборів з розрахунку 762,02 грн за 1 робочий день); стягнути з Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата заробітної плати, грошової компенсації за невикористані відпустки, матеріальної допомоги, премії) за період з 30.11.2022 року по день фактичного розрахунку ( з розрахунку 762,02 грн за 1 робочий день); стягнути з Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова на корить ОСОБА_1 завдану йому моральну шкоду у сумі 500 000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що наказом Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова №31-ДС від 29.11.2022 року відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №380/2330/21 позивача поновлено на посаді головного спеціаліста командування з 30.11.2022 року. В подальшому наказом Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова №32-ДС від 30.11.2022 року відповідно до частини ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 36 КЗпП України припинено державну службу та звільнено позивача з посади головного спеціаліста командування за згодою сторін з 30.11.2022 року. Позивач вважав наказ Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова №31-ДС від 29.11.2022 протиправним, а також не погоджувався з проведеним відповідачем при звільненні за згодою сторін розрахунком.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, стягнення моральної шкоди закрито в частині позовних вимог про зобов`язання Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ №31-ДС від 29 листопада 2022 року, де змінити дату видання наказу № 2-ДС про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова з 18 січня 2022 року на 18 січня 2021 року; визнання протиправним наказу Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова №31-ДС від 29 листопада 2022 року в частині визначення дати поновлення ОСОБА_1 на державній службі з 30 листопада 2022 року; зобов`язання Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова внести зміни у наказ №31-ДС від 29 листопада 2022 року, де змінити дату поновлення ОСОБА_1 на державній службі з 30 листопада 2022 року на 18 січня 2021 року відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 380/2330/21.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що дані спірні правовідносини не були предметом розгляду у справі №380/2330/21, відтак висновки суду попередньої інстанції про закриття провадження у даній справі є помилковими.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог, суд попередньої інстанції виходив з того, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 вказаної частини визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше особами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких однієї із сторін є суб`єкт владних повноважень, наділений можливістю владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі №580/3376/20.

Як слідує з матеріалів справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №380/2330/21 визнано протиправним і скасовано наказ №2-ДС від 18 січня 2021 року в частині припинення державної служби та звільнення державного службовця з посади головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова. ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова з 18.01.2021 року; стягнуто з Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова середній заробіток за час вимушеного прогулу - в розмірі: 152 783,82 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот вісімдесят три гривні вісімдесят дві копійки).

На виконання вказаного рішення відповідачем прийнято Наказ №31-ДС, яким, серед іншого, відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року справа №380/2330/21 провадження №А/857/18732/21 визнано протиправним та скасовано наказ військового комісара Сихівського районного військового комісаріату м. Львова від 18 січня 2022 року №2-ДС в частині припинення державної служби та звільнення державного службовця з посади головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату с. Львова ОСОБА_1 ; відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року справа №380/2330/21 провадження №А/857/18732/21 державного службовця ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста командування з посадовим окладом 5600,00 грн. на місяць зі збереженням 4 рангу державної служби в межах категорії посад служби «В»; ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків за посадою з 30.11.2022 року.

Позивач звернувся із даним позовом, в якому зазначав, що наказ №31-ДС є незаконним, оскільки пунктом 1 вказаного наказу скасовано наказ військового комісара Сихівського районного військового комісаріату м. Львова від 18.01.2022 року №2-ДС в частині припинення державної служби та звільнення його з посади Головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова, тоді як його звільнено з вказаної посади наказом №2-ДС від 18.01.2021 року; пунктом 2 вказаного наказу визначено поновити позивача на посаді з 30.11.2022 року, що суперечить постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року у справі №380/2330/21, якою скасовано наказ №2-ДС від 18.01.2021 та поновлено позивача на посаді з 18.01.2021 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що хоча позивач і вказує на те, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із інших підстав, проте позовні вимоги заявлені саме про неналежне виконання відповідачем постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 року справа №380/2330/21.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Враховуючи, що для захисту порушених позивач має звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження в цій частині позовних вимог.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №380/19085/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін