Справа № 420/27840/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у не розгляді заяви від 23.05.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву від 23.05.2023 року та повідомити ОСОБА_1 про результати її розгляду.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач під час проходження військової служби перебував на квартирному обліку при житловій комісії управління та штабу Південного оперативного командування. В 2015 році на фондах управління Південного оперативного командування створено управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з присвоєнням відкритого найменування «військова частина НОМЕР_1 ». Зі створенням військової частини НОМЕР_1 в ній створена житлова комісія і всі облікові справи осіб передані на зберігання в цю житлову комісію військової частини НОМЕР_1 . З огляду на наявні факти втрат житловою комісією військової частини НОМЕР_1 облікових справ, позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив надати ксерокопії документів облікової справи та повідомити про номер, за яким перебуває на квартирному обліку. Однак, відповідачем відповіді позивачу не надано.

15.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач наголошує про відсутність спору та порушень прав позивача, оскільки 08.06.2023 об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 розглянуто. Про результати розгляду заяви позивача ОСОБА_1 повідомлено листом від 08.06.2023 за вихідним номером №62 жк.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно витягу з протоколу №1/26 від 09.02.2004 засідання житлової комісії штабу та управління Південного Оперативного Командування №1 від 21.01.2004 року ОСОБА_1 постановлено відповідно до вимог чинного житлового закону України, існуючої черги клопотати перед житловою комісією гарнізону по наданню житлової площі полковнику ОСОБА_1 в першу чергу при отриманні житла за списком 1995 року.

Відповідно до витягу з наказу № 1778 від 21.11.2006 року ОСОБА_1 звільнений у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МО України.

23.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив надати ксерокопії документів його облікової справи та повідомити про номер, за яким перебуває на квартирному обліку.

Позивач зазначає, що відповіді на його лист ним так і не отримано.

У матеріалах справи наявний лист військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2023 за вих.№ 62жж, в якому надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Статтею 40 Конституції України закріплено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює ЗУ «Про звернення громадян» (далі Закон №393/96-ВР), за приписами частини першої статті 1 якого, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У статті 3 Закону №393/96-ВР визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (частина перша).

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства (частина друга).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (частина третя).

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (частина четверта).

За приписами статті 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

У частині першій статті 5 Закону №393/96-ВР передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Порядок розгляду звернень громадян урегульовано в розділі ІІ Закону №393/96-ВР, зокрема, його статтями 14 (розгляд пропозицій (зауважень) громадян), 15 (розгляд заяв (клопотань)) та 16 (розгляд скарг громадян).

Згідно із частиною першою статті 14 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За приписами частини першої статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Вивчивши та проаналізувавши позиції сторін, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 23.05.2023 року звернувся з заявою до відповідача, в якому просив надати інформацію щодо його перебування на квартирному обліку. Позивач зазначає про те, що не отримав жодної відповіді на своє звернення.

Відповідачем разом із відзивом надано суду копію відповіді від 08.06.2023 за вих.№ 62жж щодо звернення позивача від 23.05.2023 року. Крім того, відповідач наголошує на тому, що ОСОБА_1 повідомлений про результати розгляду його заяви, вищезазначеним листом.

Суд звертає увагу, що відповідь відповідача на заяву позивача датована 08.06.2023, до суду позивач звернувся 12.10.2023 та зазначив у позові, що відповіді ним не одержано.

Крім того, до суду відповідачем не надано доказів відправки листа від 08.06.2023 року №62жк позивачу або будь-яких інших доказів його повідомлення про результати розгляду заяви.

При цьому, суд зазначає, що оскільки відповідачем розглянуто заяву позивача, то позов підлягає частковому задоволенню в частині позовних вимог щодо повідомлення позивача про результати розгляду його заяви.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що суду не надано доказів повідомлення позивача про розгляд його заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неповідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 23.05.2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 23.05.2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.