Справа № 240/39102/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/39102/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

05 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка призвела до ненарахування та невиплати йому з 01.06.2021 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого ст. 39 Закону України № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

-зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області провести з 17.05.2021 таке нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеним законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 позов задоволено частково:

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає в не нарахуванні та не виплаті з 17.05.2021 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону № 796-XII;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.05.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 , підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-XII, у розмірі два прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

В подальшому, позивач звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення суду від 03.10.2022, у якій останній просить роз`яснити резолютивну частину рішення суду в частині того, які саме значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб мають застосовуватись для обрахування та виплати доплати до пенсії чи виключно лише станом на 01.01.2021 як вказано в рішенні суду чи двічі на рік ці показники мають змінюватись відповідно до вимог чинного законодавства та відповідно застосовуватись для нарахування та виплати підвищення до пенсійних виплат.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 заяву задоволено: роз`яснено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при нарахуванні та виплаті на виконання рішення суду підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-XII, повинно використовувати як розрахункову величину прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року, за місяць якого проводиться нарахування та виплата вказаного підвищення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що задля уникнення неоднозначного тлумачення та усунення суперечок щодо розуміння резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 під час виконання, необхідно роз`яснити рішення суду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Ч.1 ст.254 КАС України визначено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно з ч.2 ст.254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Так, в п.19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі зазначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Верховний Суд України в своїй ухвалі від 13.07.2016р. (справа № 21-452іп16) вказав, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду-це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Виходячи із системного тлумачення даної норми, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.

Тобто, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення судового рішення не зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Як вбачається зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, позивачу не зрозуміло, яке саме значення прожиткового мінімуму для працездатних осіб має застосовуватись для обрахування та виплати доплати до пенсії: виключно лише станом на 01.01.2021 як вказано в рішенні суду чи двічі на рік при зміні у поточному році розміру прожитковому мінімуму.

З метою уникнення у позивача труднощів щодо розуміння резолютивної частини судового рішення, суд першої інстанції роз`яснив, що при нарахуванні та виплаті на виконання рішення суду підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-XII, повинна використовуватись як розрахункова величина- прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року, за місяць якого проводиться нарахування та виплата вказаного підвищення.

При цьому, таке роз`яснення не суперечить мотивам, наведеним у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 та не змінює змісту його резолютивної частини.

В той же час, є безпідставними посилання відповідача у цій справі на те, що судом роз`яснено судове рішення щодо розрахунку пенсії в подальшому, тобто в період що не охоплюється судовим рішенням, оскільки судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі лише зазначено, що на виплату присудженого позивачу підвищення можуть вплинути зміни до законодавства і обставин, з якими законодавство пов`язує вказану дату. Наведене судом обгрунтування свого рішення, не містить для Управління обов`язку здійснювати ОСОБА_1 виплату доплати до пенсії в майбутньому, тобто поза межами строку, встановленого судовим рішенням.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається апелянт не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.