Справа № 200/6192/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Справа№200/6192/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві о/р 87 від 12.10.2023 р. про відмову в перерахунку щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () повторно розглянути заяву щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах від 05.10.2023 р. громадянина України ОСОБА_1 (податковий номер (РНОКПП) НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1 шахтарі «підземні» по провідній професії прохідник підземний періодів перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 10.08.2009 р. по 31.01.2012 р., з 01.05.2012 р. по 31.10.2016 р., з 01.01.2021 р. по 21.01.2021 р., з 01.02.2021 р. по 31.12.2021 р., з 01.01.2022 р. по 05.10.2023 р. до стажу роботи зі шкідливими умовами згідно Постанови КМУ від 31 березня 1994 р. № 202, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та врахувати при обчисленні розміру пенсії 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою від 06 листопада 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/6192/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зазначеною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до участі у справі в якості третьої особи.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи Трудкалiцтво/профзахворювання (з актом Н1/П4) відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.09.2004 по теперішній час. 05.10.2023 через веб-портал Пенсійного фонду України позивач подав заяву за № 3765 щодо переведення його на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду Україну в м. Києві і рішенням від 12.10.2023 № 87 в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що відповідачем невірно обраховано пільговий стаж для права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки не зараховано період часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме періоди: з 10.08.2009 р. по 31.01.2012 р., з 01.05.2012 р. по 31.10.2016 р., з 01.01.2021 р. по 21.01.2021 р., з 01.02.2021 р. по 31.12.2021 р., з 01.01.2022 р. по 05.10.2023 р. Також не враховано військову строкову службу з 04.01.1994 р. по 24.05.1995 р., на яку позивач був призваний з підземної професії гірник підземний 24.12.1993р. згідно ст. 36 п.3 КЗпП України. Позивач вважає, що рішення від 12.10.2023 № 87 Головним управлінням Пенсійного фонду Україну в м. Києві прийнято з порушенням закону та перевищенням повноважень, є протиправним і порушує принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи Трудкалiцтво/профзахворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.09.2004 по теперішній час. 05.10.2023 р. через вебпортал Пенсійного фонду України позивач подав заяву № 3765 щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058. Заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві і рішенням від 12.10.2023 № 87 в переведенні відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто матеріали електронної пенсійної справи та подані документи, з яких відповідач вбачає, що з урахуванням відомостей про встановлення інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 25.11.2006 по довічно період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва гр. ОСОБА_1 можливо зарахувати до пільгового стажу з 01.02.2012 по 30.04.2012 та з 01.11.2016 по 31.12.2020 (4 роки 5 місяців) тільки для визначення права при призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З урахуванням зазначеного загальний стаж становитиме 43р. 8міс., а пільговий стаж складатиме 15 років, 06 місяців, 02 дні. Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено гр. ОСОБА_1 , по заяві від 05.10.2023 оскільки право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє, заявник не набув необхідних 25 років пільгового стажу роботи.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 15 серпня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Згідно акту розслідування нещасного випадку від 27 травня 2004 року та акту про нещасний випадок № 15 від 28 травня 2004 року ОСОБА_1 прохідник 5-го розряду підземний дільниці УПР-3, СП шахта «Добропільська» ДП «Добропіллявугілля» 27 травня 2004 року отримав виробничу травму внаслідок нещасного випадку.

ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом, безстроково, що підтверджується випискою із акту огляду МСЕК до довідки Сер. ДОН-04 № 043578 (дата огляду 21.09.2004), випискою із акту огляду МСЕК до довідки Сер. ДОН-05 № 081314 (дата огляду 27.09.2005), довідкою серії ДОН-05 № 081314, виданої Обласною травматологічною МСЕК м. Донецьк від 27.09.2005.

Відповідно до довідки від 27.10.2023 № 21204-20664/Я-02/8-0500/2, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи Трудкалiцтво/профзахворювання (з актом Н1/П4) відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.09.2004 по теперішній час.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії. В заяві позивач просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 шахтарі «підземні» періоду з 12.11.2004 року по день подання заяви, тобто весь час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи зі шкідливими умовами праці, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За принципом екстериторіальності зазначена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12 жовтня 2023 року № о/р НОМЕР_3 ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє, заявник не набув необхідних 25 років пільгового стажу роботи.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Законом України від 03.10.2017 № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 внесено зміни до аб.4 ч. 1 ст. 24 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. З урахуванням відомостей про встановлення інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 25.11.2006 по довічно період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва гр. ОСОБА_1 можливо зарахувати до пільгового стажу з 01.02.2012 по 30.04.2012 та з 01.11.2016 по 31.12.2020 (4 роки 5 місяців) тільки для визначення права при призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З урахуванням зазначеного загальний стаж становитиме 43 р. 8 міс., а пільговий стаж складатиме 15 років, 06 місяців, 02 дні.

Відповідно до Форми РС-право до пільгового стажу для визначення права при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зараховано наступні періоди, в тому числі і час перебування на інвалідності: з 13.09.1993 по 24.12.1993 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 21.08.1995 по 24.04.1996 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 27.04.1996 по 21.07.1996 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 27.07.1996 по 16.09.1996 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 16.05.2001 по 24.06.2001 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 28.06.2001 по 31.12.2003 (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в); з 01.01.2004 по 10.11.2004 (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в); з 11.11.2004 по 31.12.2004 Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 01.01.2005 по 09.08.2009 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в); з 01.02.2012 по 30.04.2012 (ІНВ.ПРОФЗАХВ.- ПІЛЬГ.СТАЖ); з 01.11.2016 по 31.12.2020 (ІНВ.ПРОФЗАХВ.- ПІЛЬГ.СТАЖ).

При цьому, час перебування позивача на інвалідності з 10.08.2009 по 31.01.2012, з 01.05.2012 по 31.10.2016, з 01.01.2021 по 21.01.2021, з 01.02.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 30.06.2023 до пільгового стажу для визначення права при призначення пенсії за віком на пільгових умовах не зараховано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону України № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Положення аналогічного змісту містяться у статті 14 Закону № 1788-XII.

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058 у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону № 1788.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка, тому лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за перерахунком пенсії регламентований статтею 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

За правилами ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям пенсійним органом рішення від 12 жовтня 2023 року № о/р НОМЕР_3 , яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до абз. 1 та 2 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону №1058-IV.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (абз. 3 ч. 1 статті 24 Закону

Положення аналогічного змісту викладені в частині 5 статті 56 Закону № 1788-XII, згідно з якою час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Відповідна гарантія встановлена також положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абз. 10 ч. 3ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності безстроково. Інвалідність була отримана в результаті трудового каліцтва внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку від 27 травня 2004 року, актом про нещасний випадок № 15 від 28 травня 2004 року, випискою із акту огляду МСЕК до довідки Сер. ДОН-04 № 043578, випискою із акту огляду МСЕК до довідки Сер. ДОН-05 № 081314, довідкою серії ДОН-05 № 081314, виданої Обласною травматологічною МСЕК м. Донецьк.

Таким чином, документально підтверджено перебування позивача на інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом внаслідок нещасного випадку на виробництві у період з 21.09.2004 року по теперішній час.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 , останній станом на дату встановлення групи інвалідності (21.09.2004) працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті, про що також зазначено в акті про нещасний випадок № 15 від 28 травня 2004 року.

Отже, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності з 21.09.2004 року по 05 жовтня 2023 року (дата звернення до пенсійного органу щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) до його стажу роботи для призначення пенсії (страхового стажу), а також до спеціального (пільгового) стажу.

Згідно записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 , останній з 11.11.2004 по 10.08.2009 працював у ВП «Шахта «Добропільська» «ДП «Добропіллявугілля» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;

з 10.08.2009 переведений контролером ПП та звільнений 03.01.2012 згідно зі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. 21.05.2012 прийнятий учнем гірника поверхні до ВСП ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» «Шахта «Добропільська» на ТКП; 21.06.2012 переведений гірником поверхні 2 розряду та 17.10.2016 звільнений згідно ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. 11.04.2021 прийнятий до ВСП «Шахтоуправління Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» гірником поверхні 2 розряду; 25.01.2021 звільнений за переведенням до ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток»; 26.01.2021 прийнятий до ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» за переведенням гірником поверхні 2 розряду, 28.07.2023 звільнений за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсія згідно ст. 38 КЗпП України.

Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 9 «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-XII за працівниками, які втратили працездатність у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, зберігаються місце роботи (посада) та середня заробітна плата на весь період до відновлення працездатності або до встановлення стійкої втрати професійної працездатності. У разі неможливості виконання потерпілим попередньої роботи проводяться його навчання і перекваліфікація, а також працевлаштування відповідно до медичних рекомендацій.

Статтею 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII визначено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Суд зазначає, що, абзац 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо не пов`язує право особи з інвалідністю на зарахування (не зарахування) до пільгового стажу періодів роботи коли він працював, маючи при цьому групу інвалідності, пов`язану з нещасним випадком на виробництві. Відтак, право особи з інвалідністю працювати на інших посадах не впливає на застосування частини 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, враховуючи викладене, позивач має право на зарахування періоду перебування на інвалідності, а саме з 21.09.2004 року по теперішній час, до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Проте, як вбачається з форми РС-право до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах не зараховано періоди з 10.08.2009 по 31.01.2012, з 01.05.2012 по 31.10.2016, з 01.01.2021 по 21.01.2021, з 01.02.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 30.06.2023. Підстави незарахування зазначених періодів до стажу роботи позивача із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідачем ані у спірному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву на зазначено.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні пенсії позивачу від о/р 87 від 12.10.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про врахування при обчисленні розміру пенсії 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд зазначає, що вимога позивача в частині врахування при обчисленні розміру пенсії вимоги ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є передчасною, оскільки позивача ще не переведено на пенсію за віком на пільгових умовах та права позивача в цій частини не порушено.

Отже, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Отже, з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 87 від 12.10.2023 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2023 року щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за провідною професією - прохідник з повним робочим днем у шахті, періодів перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 10.08.2009 року по 31.01.2012 року, з 01.05.2012 року по 31.10.2016 року, з 01.01.2021 року по 21.01.2021 року, з 01.02.2021 року по 31.12.2021 року, з 01.01.2022 року по 05.10.2023 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 858,88 грн. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) № о/р 87 від 12.10.2023 року про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.10.2023 року щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за провідною професією - прохідник з повним робочим днем у шахті, періодів перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 10.08.2009 року по 31.01.2012 року, з 01.05.2012 року по 31.10.2016 року, з 01.01.2021 року по 21.01.2021 року, з 01.02.2021 року по 31.12.2021 року, з 01.01.2022 року по 05.10.2023 року.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 06 грудня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар