Справа № 120/2412/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2412/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

05 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:

- визнати незаконними дії (бездіяльність) ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію по віку з застосуванням середньої заробітної плати (доходу);

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу для перерахунку пенсії за віком період роботи та заробітну плату (доход) з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року включно;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити перерахунок при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з урахуванням стажу роботи та заробітної плати (доходу), визначеною ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV та виплатити її в новому розмірі з урахуванням компенсації втрати частини доходів;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року позов задоволено частково.

А саме, судом визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 47 від 27.04.2022 року про відмову позивачу у перерахунку пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Зобов`язано відповідача зарахувати періоди роботи з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року в НТВ "ДОНІКС" до страхового стажу позивача та повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з урахуванням висновків суду.

У частині інших позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на її думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Позивачці було призначено пенсію по інвалідності з 2005 року.

26.04.2022 року позивач звернулася до відділу обслуговування громадян № 14 головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати, визначеною ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії від 26.04.2022 року № 47, з огляду на відсутність сплати страхових внесків до Пенсійного фонду з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості підприємства-страхувальника перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків, не може позбавляти особу гарантованого Конституцією захисту, а відтак, період, який просить зарахувати позивачка до її страхового стажу, є достатнім для здійснення перерахунку її пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу), визначеною ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV.

При цьому, суд не віднайшов правових підстав для задоволення вимог зобов`язального характеру в частині зарахування її заробітної плати за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року, оскільки, на момент звернення із заявою про перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком містилися інші відомості про заробітну плату позивачки, а довідка, видана підприємством, не була предметом розгляду відповідача. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту у контексті цієї справи є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, то суд першої інстанції відзначив вказану вимогу такою, що є передчасною та заявлена на майбутнє.

Щодо відмови в задоволенні вимоги встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, то суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено беззаперечних доказів, що підтверджують відсутність забезпечення покладеного на відповідача обов`язку щодо виконання судового рішення.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції в оскаржуваній частині, відповідно до приписів с. 308 КАС України, дійшла наступних висновків.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

П. 1.7. Порядку №22-1 визначає, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п.1.8. Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу;

4) відомості про місце проживання особи;

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

6) документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком;

7) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку;

8) документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону;

9) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Відповідно до п. 4.1. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Системний аналіз процитованих норм дає підстави для висновку, що для призначення пенсії за віком особа звертається до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка та необхідним пакетом документів. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У випадку звернення до пенсійного органу із відповідною заявою поза межами вказаного строку, пенсія за віком призначається з дня звернення.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, довідка ОК-5, що була сформована під час звернення позивачки за пенсією від 26.04.2022 року містить розбіжності з довідкою ОК-5 від 23.02.2022 року долученою позивачкою до позову.

При цьому, суми нарахованої позивачці заробітної плати за 2019-2020 роки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) від 23.02.2022 року збігаються із відповідними сумами у довідці НВТ "Донікс" № 01/23 від 24.02.2023 року.

Разом з тим, вказана довідка не надавалась позивачем до ГУ ПФУ у Вінницькій області разом з заявою від 26.04.2022 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Вказана обставина також не заперечується і самим апелянтом, яка в апеляційній скарзі відзначає, що довідка НВТ "Донікс" № 01/23 від 24.02.2023 року про її заробітну плату за 2019-2020 року не може подаватись до пенсійного органу, оскільки остання є виключно доказовою базою стосовно нарахування підприємством заробітної плати та відповідно сплати страхових внесків.

Суд апеляційної інстанції відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки в розрізі встановлених обставин справи, довідка НВТ "Донікс" № 01/23 від 24.02.2023 року є засобом усунення розбіжностей, що виникли в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5). Звітність підприємством-страхувальником за період 2019-2020 року стосовно позивача до органів пенсійного фонду не подавалась.

Позивач не позбавлена права подати необхідні підтверджуючі первинні документи до органів ПФУ, як про це зазначив суд першої інстанції.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача у вказаній частині.

Стосовно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то в даному випадку, судова колегія погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, викладеною ним в оскаржуваному рішенні, оскільки на даному етапі всі доводи апелянта грунтуються виключно на припущеннях можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до невідповідності судового рішення матеріалам справи та вимогам закону.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Колегія суддів враховує також положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В аспекті оцінки аргументів сторін в апеляційному провадженні суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії (RuizTorija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими та такими, що спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та є такими, що не потребують окремої оцінки судом апеляційної інстанції.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.