Справа № 160/30487/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 грудня 2023 рокуСправа № 160/30487/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

21.11.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №1559 від 23.01.2023 року, яким прийнято рішення про відповідність ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" () критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ виключити ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу терміну для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення від 23 січня 2023 року №1559 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій зазначити підстави, з яких позивач просить визнати їх поважними, разом з доказами поважності причин його пропуску.

04.12.2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

Дана заява обґрунтована запровадженням в Україні воєнного стану, а саме: звільнення значної кількості працівників, пошкодження ліній електропередача та дефіциту потужностей, вимкнення електропостачання. Так, після введення в Україні воєнного стану для забезпечення інформаційної безпеки податковими органами було обмежено доступ платників податків до електронних кабінетів, з яких можна було б дізнатись про їх існування з метою їх своєчасного і швидкого оскарження. Через погіршення безпекової ситуації, позивачем було прийнято рішення про призупинення діяльності підприємства на невизначений термін, що було оформлено наказом від 16.01.2023. У вересні 2023 року підприємством поновило господарську діяльність. Після поновлення господарської діяльності та приведення документації до ладу ТОВ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" у жовтні 2023 року стало відомо з електронного кабінету платників податків, що 23.01.2023 року прийнято рішення відповідачем про включення позивача до переліку ризикових платників податків. Позивач вважає, що право на звернення до суду у позивача виникло з моменту отримання відповіді від ГУ ДПС у Дніпропетровській області на адвокатський запит представника позивача, в якому останній просив надати копію рішення комісії від 23.01.2023 року.

Вирішуючи вказану заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд в постанові від 02 липня 2020 року по справі № 1.380.2019.006119, розглядаючи аналогічні правовідносини, зазначив, що у справах цієї категорії застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Крім того, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

За обставин цієї справи предметом спору є рішення відповідача про віднесення позивача до ризикових, датоване 23.01.2023 року.

Згідно матеріалів позову, позивач не скористався процедурою адміністративного оскарження зазначеного рішення.

Оскільки позивач не скористався процедурою адміністративного оскарження, то строк звернення позивача до суду з вимогою скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, становить 6 місяців з моменту отримання позивачем рішення від 23.01.2023р.

Цей позов подано 14.11.2023 року, тобто майже через 10 місяців від дати постановлення спірного рішення та з пропуском строку звернення до суду майже на 5 місяців.

Оцінюючи відповідні доводи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду суд зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22.

На підтвердження частини викладених позивачем обставин позивачем не надано жодного доказу (кількість звільнених працівників, пошкодження електропередач адміністративної будівлі і тд). При цьому суд підкреслює, що позивач мав довести не лише факт існування перешкод у звернення до суду в окремий момент часу, а тривалість існування таких перешкод протягом усього періоду пропущення строку звернення до суду. Суд визнає загальновідомими обставини регулярних обстрілів Дніпропетровської області та сигналів «Повітряна тривога», проблеми з електропостачанням з осені 2022 року по весну 2023 року, однак ці обставини, по-перше, не унеможливлюють звернення до суду як таке, по-друге не тривали весь час прострочення строку звернення до суду.

Отримання представником позивача листа відповідача від 04.10.2023 на адвокатський запит від 04.10.2023 щодо отримання копії оскаржуваного рішення, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Отже, заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та підстави для поновлення строку звернення суд визнає неповажними.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 167, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У заяві ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТФ ІНЖИНІРІНГ" до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із всіма наданими документами надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко