Справа № 560/20852/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.09.2021 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.09.2021, починаючи з 29.01.2020 по день фактичної виплати індексації - 26.11.2023.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає закон України "Про судовий збір" №3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 Закону №3674-VI та підпункту 2.2.8 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 №114/8713 до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Вважає, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати є гарантійною і компенсаційною виплатою, передбаченою чинним законодавством, тобто додатковою заробітною платою.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо звільнення від сплати судового збору за подання зазначеного позову суд враховує таке.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначений перелік пільг щодо сплати судового збору, зокрема, відповідно пункту 1 частини 1 вказаної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до підпункту 2.2.8 пункту 2.2. Інструкції №114/8713 до складу фонду додаткової заробітної плати входять суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати

Разом з тим, вказана Інструкція №114/8713, затверджена відповідно до статті 18 Закону України "Про офіційну статистику" частини другої статті 27 Закону України "Про оплату праці".

За змістом частини другої статті 27 Закону України "Про оплату праці" держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Інструкції №114/8713 ця Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Отже, Інструкція №114/8713 застосовується для визначення показників статистичної звітності з оплати праці. Водночас, зазначена Інструкція не поширюється на правовідносини щодо оплати праці.

Відповідно до пунктів 3.9 Інструкції №114/8713 суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до фонду оплати праці, тобто не є заробітною платою та платежами, які прирівнюються до неї.

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", на який посилається позивач, як на підставу позовних вимог, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Тому, посилання позивача на підпункт 2.2.8 пункту 2.2. Інструкції №114/8713, як на підставу для звільнення від сплати судового збору за вимогами про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення суд вважає безпідставним.

Також, позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір" підставі пунктів 12, 13 частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Разом з цим, спірні правовідносини не пов`язані з виконанням позивачем військового обов`язку, або виконанням службових обов`язків, тому пільг щодо сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір" позивач не має.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон №3551-XII).

За змістом статті 22 Закону №3551-XII, особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти те, чи стосується така справа захисту прав цих осіб із урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.09.2021 не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Оскаржувані дії (у відповідній частині) відповідача зумовлені виплатою у неправильному розмірі остаточного розрахунку при звільненні та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Отже, заявлені вимоги позивача в указаній частині не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Отже, позовна вимога щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є самостійною вимогою немайнового характеру і підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до пунктів 1, 12, 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року - 2684,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України позивач не надав документ про сплату судового збору, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання доказів сплати судового збору за вимоги не майнового характеру в розмірі 1073,60 грн, або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук