Справа № 520/33303/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

05 грудня 2023 року справа № 520/33303/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по час фактичної виплати заборгованості але не більше шести місяців, що складає 131 049 грн. (сто тридцять одна тисяча сорок дев`ять грн.) 18 коп.

Ухвалою суду від 27.11.2023р. позовну заяву залишено без руху, повідомлено позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказати підстави та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

29.11.2023р. до суду позивачем надано заяву про поновлення пропущеного строку позовної давності, згідно якої заявник просив вважати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити позивачу строк звернення до суду в цій справі.

В обґрунтуванні вказаної заяви позивач зазначив, що повний текст Постанови суду апеляційної інстанції у справі, за якою присуджено позивачу виплату доплати за несення поліцейської служби в нічний час, індексації грошового забезпечення поліцейського за період проходження служби 07.11.2015р.-31.10.2017р., останній отримав тільки 06.09.2023р. Також посилався на уведення в Україні карантину та запровадження воєнного стану, відсутністю технічних засобів для продовження слідкування за процесом розгляду його справи у зв`язку з терміновою евакуацією через ворожі обстріли його району місця проживання. Також заявник просив взяти до уваги факт того, що він має вади із здоров`ям, які призвели до отримання ним інвалідності, у зв`язку з чим, 26.07.2023р. позивач проходив огляд медико-соціальною експертною комісією задля повторного подовження інвалідності. Після даного огляду позивач був вимушений займатись оформленням пенсійного посвідчення, яке він отримав 28.09.2023р. Крім того, позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується відповідною довідкою.

Суд ураховує правову позицію, висловлену в Постанові Верховного Суду від 29.09.2022р. у справі № 500/1912/22, згідно якої, зокрема, Суд зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Оцінюючи доводи позивача, суд ураховує наявність таких поважних причин строку звернення до суду як стан здоров`я та наявність статусу внутрішньо переміщеної особи, що зумовлює неможливість проживання позивача за місцем звичайного мешкання та, відповідно, ускладнює здійснення заходів з реалізації його права на доступ до суду.

Інші доводи позивача суд вважає необгрунтованими.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Так, у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, заява №4451/70, пункти 28-36) Європейським судом з прав людини було визначено, що право на доступ до суду є одним з аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. У цій справі Суд визнав право на доступ до суду як невід`ємний аспект гарантій, закріплених у статті 6, пославшись на принципи верховенства права та недопущення свавілля, покладені в основу більшості положень Конвенції. Разом з тим, право на доступ до суду повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення у справі "Беллє проти Франції" (Bellet v. France), заява № 13343/87, пункт 36). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд (рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany ), [ВП] заява № 42527/98, пункт 45 та рішення у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Лупені та інші проти Румунії", (Lupeni Greek Catholic Parish and others v. Romania), [ВП] заява № 76943/11, пункти 84, 86).

Крім того, в пункті 37 Доповіді Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (Venice Commission: the Rule of Law; прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року (далі - Доповідь Венеціанської комісії) вказано, що верховенство права включає в себе вісім «інгредієнтів: (1) доступність закону (в тому значенні, що закон має бути зрозумілим, чітким та передбачуваним); (2) питання юридичних прав мають бути вирішені нормами права, а не на основі дискреції; (3) рівність перед законом; (4) влада має здійснюватися у правомірний, справедливий та розумний спосіб; (5) права людини мають бути захищені; (6) мають бути забезпечені засоби для розв`язання спорів без надмірних матеріальних витрат чи надмірної тривалості; (7) суд має бути справедливим; (8) дотримання державою як її міжнародно правових обов`язків, так і тих, що обумовлені національним правом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom, заява № 8225/78), пункт 96 рішення у справі "Кромбах проти Франції" (Krombach v. France, заява № 29731 /96).

У справі «Bellet v. France» (заява №23805/94, пункт 36) Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаного, Верховний Суд звернув увагу на гарантії права на справедливий суд, встановлені Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, прийнятим 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного подана заява про поновлення строку звернення до суду вбачається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного адміністративний позов відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Справа підсудна Харківському окружному адміністративному суду.

Виходячи з положень ст. ст. 171, 262, 257 КАС України, позовну заяву належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 12, 171, 257 262 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з позовними вимогами в цій справі.

Прийняти адміністративний позов до розгляду.

Відкрити спрощене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати до суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу право на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у строк для подання відзиву.

Запропонувати позивачу подати до суду у п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву - відповідь на відзив та надати також до суду докази її надіслання (подання) іншим учасникам справи. Роз`яснити позивачу право на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Запропонувати відповідачу подати до суду заперечення на відповідь позивача протягом п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив та надати до суду також докази надіслання (подання) їх копії іншим учасникам справи.

Розгляд і вирішення справи здійснювати одноособовим складом суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі здійснення самопредставництва, повноваження особи на вчинення процесуальної дії, мають бути підтверджені, зокрема: статутом, положенням, трудовим договором (контрактом), відомостями про займану посаду.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи про наявність у них процесуальних прав і обов`язків, що передбачені ст. ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Григоров