Справа № 400/14587/23
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р. № 400/14587/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,54056,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність щодо не виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, як боржника у виконавчому провадженні № 53924330; зобов`язання виключити з Єдиного реєстру боржників відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 53924330.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що виконавче провадження стосовно нього завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернули стягувачу. При цьому, відомості з Єдиного реєстру боржників виключені не були. Відповідач відмовив позивачу у задоволенні зави про виключення його з реєстру боржників, тому позивач вважає відмову протиправною, оскільки на даний час жодного виконавчого провадження стосовно нього немає.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, оскільки виконавчий документ згідно бази даних АСВЦ на даний момент не виконаний. Норми чинного законодавства не передбачають можливість виключення державним виконавцем відомостей з Єдиного реєстру боржників на підставі рішення суду про скасування накладеного арешту в процесі примусового виконання. Протиправність дій державний виконавець не вчиняв, оскільки жодна норма законодавства не надає можливість державному виконавцю винести постанову для виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

10.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

13.11.2023 відповідач відмовив у виключенні позивач з Єдиного реєстру боржників, оскільки відсутні передбачені законом підстави.

Також у листі зазначено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 53924330 з примусового виконання постанови Одеської митниці ДФС по справі № 0951/50000/16 від 25.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 689 706,18грн.

28.05.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України « Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.7 ст.9 Закону, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У цьому випадку, виконавче провадження було завершено з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону, тому законодавець не покладає на державного виконавця обов`язку виключити з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо позивача, у разі завершення виконавчого провадження з підстав передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону.

Відповідно до п.23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, передбачено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

-при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

-після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

-після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

-відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

У разі припинення органу державної виконавчої служби, на виконанні у якому перебував повернутий стягувачу виконавчий документ, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби, який є правонаступником органу державної виконавчої служби, що припинився.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Надані позивачем докази свідчать, що обставини передбачені вищезазначеною нормою Інструкції не настали.

Разом з тим, суд зазначає те, що положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Позивач зазначає, що виконавчий документ- постанова від 25.01.2017 Одеською митницею до виконання повторно не пред`являлась та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 по справі № 400/3972/22 знято арешт з майна боржника, накладений в межах виконавчого провадження № 53924330. Наявність відомостей про позивача в такому реєстрі перешкоджає реалізації майнових прав- виявлена неможливість проведення реєстраційних дій після набуття права власності на спадкове майно.

В даному випадку, виконавче провадження N 53924330 було відкрито для примусового виконання виконавчого документа постанови Одеської митниці ДФС від 25.01.2017.

Враховуючи, що позивач не виконав в добровільному порядку постанову митниці ДФС від 25.01.2017 про стягнення штрафу та на момент пред`явлення виконавчого документу в нього було відсутнє майно для примусового стягнення, виконавчий документ був повернутий стягувачу 28.05.2021. У свою чергу, повернення виконавчого документу не виключає повторного звернення стягувача у строки, визначенні статтею 12 Закону №1404-VIII.

Стягувач повинен був повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 28.08.2021. Сторони не надали суду докази, що стягувач повторно звернувся до виконавчої служби для примусового виконання постанови Одеської митниці ДФС від 21.01.2017.

Стягувач не може пред`явити на даний момент виконавчий документ до виконання, внаслідок пропуску строку пред`явлення, передбаченого статтею 12 Закону №1404-VIII і це створює для позивача статус постійного боржника: стягувач не може пред`явити документ до виконання, а відомості щодо нього не можуть бути вилучені із ЄРБ ( аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 19.05.2022 по справі № 420/15082/20).

Аналіз норм КАСУ, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчать про те, що повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені.

Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

У зв`язку з неможливістю стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, враховуючи строки такого пред`явлення та порушення прав позивача щодо неможливості розпорядження своїм майном, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача виключити відомості щодо позивача з Єдиного реєстру боржників

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність щодо не виключенні відомостей з Єдиного реєстру боржників, як боржника у виконавчому провадженні № 53924330 суд зазначає наступне:

Протиправна бездіяльністю суб`єкта владних повноважень - це його зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Оскільки правових підстав передбачених Законом України « Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, якими б було зобов`язано держаного виконавця виключити позивача ЄРБ в разі звершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» немає, тому відсутні правові підстави для визнання протиправними дії або бездіяльність відповідача, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( 54056, м. Миколаїв, пр.Миру,46/1,) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,код НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 53924330.

В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко