Справа № 620/9447/23
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м.Чернігів Справа № 620/9447/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та, змінивши позовні вимоги, просить:

- визнати протиправними та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.06.2023 року № 2500-0205-8/39312 про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника прийнятої на підставі рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перевести ОСОБА_1 з 06.06.2023 року з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 відповідно до Закону України ст. 37 «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 70 % суми його заробітку.

Позов мотивовано тим, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.06.2023 року № 2500-0205-8/39312 у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника прийнятої на підставі рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, є протиправними та порушують права і соціальні гарантії позивачки.

Ухвалою судді від 26.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представники відповідачів у встановлений ухвалою суду строк подали відзив на позов, в якому просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 08.09.2021 року отримує пенсію за віком в Головному управлінні Пенсійного фонду України, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_2 , з яким явона перебувала в шлюбі з 24 липня 1981 року та який отримував пенсію призначену відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Маючи намір перейти на пенсію померлого чоловіка 09.09.2022 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перехід на інший вид пенсії по втраті годувальника.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішенням від 16 вересня 2022 року про відмову в перерахунку відмовило ОСОБА_1 , в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника оскільки Положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зазначене Рішення було направлено відповідачем на її адресу супроводжувальним листом від 19.09.2022 року № 2500-0205-8/32172.

Вважаючи відмову ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправною позивачка звернулась з адміністративним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду з проханням визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.09.2022 року про відмову у перерахунку пенсії з виду на вид у разі втрати годувальника у зв`язку з відсутністю в Законі України "Про судоустрій і статус суддів" пенсії у разі втрати годувальника та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 09.09.2022 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 70 % суми його заробітку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 620/6986/22 було відмовлено в задоволенні позовних вимог з підстав того, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не регулює порядок пенсійного забезпечення членів сімей суддів і не передбачає можливості призначення пенсії по втраті годувальника.

Однак суд дійшов висновку, що ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слід застосувати, з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на отримання пенсії за віком на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 визначається на вибір заявника, що звернувся до УПФ у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі ст. 37 ЗУ «Про державну службу» № 3723- ХІІ від 16.12.1993.

За таких обставин суд зазначив, що позивачка має право на вибір розміру пенсії за віком, на яку її покійний чоловік мав право на підставі ст. 37 Закону № 3723- ХІІ або пенсії за віком, визначеної на підставі Закону № 105 8-ІV.

06.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перехід на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України ст. 37 ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Повідомленням від 16.06.2023 року № 2500-0205-8/39312 отримала з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення про відмову в перерахунку пенсії від 13.06.2023 року № 23907/03/16 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

В обґрунтування прийнятого рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зазначило, що згідно ст. 90 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а п.п. 10-12 розділу XI' «Прикінцеві та перехідні положення» на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993 «Про державну службу» мають право особи , які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України або мають не менш 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Призначення пенсії на випадок втрати годувальника згідно Закону України «Про державну службу» чинним законодавством не передбачено в зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області відмовило в переході на пенсію по втраті годувальника.

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не законною, позивачка звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Основного Закону).

Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» в окремих випадках прямо передбачає гарантії судді та членів його сім`ї. Зокрема, у ч. 1, 2 ст. 140 цього Закону зазначено, що судді, члени їхніх сімей та їхнє майно перебувають під особливим захистом держави. Відповідно до ч. 1 ст. 144 цього ж Закону суддя та члени його сім`ї мають право на безоплатне медичне обслуговування у державних закладах охорони здоров`я. Члени сім`ї судді можуть обслуговуватися в тих медичних закладах, де обслуговується суддя.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не визначає особливостей пенсійного забезпечення осіб, що перебували на утриманні судді, на випадок його смерті, а відтак не передбачено пенсії по втраті годувальника для членів сім`ї померлого судді.

Відповідно до п. 2 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» № 889-VIII (із мінами) з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3 723-XII, крім ст. 37 Закону, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не момент як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723- ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частинами 12-13 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Отже, утриманці державних службовців, що отримали право на пенсію за ст. 37 Закону № 3723, мають право на пенсію по втраті годувальника, розмір якої обчислюється від суми заробітної плати померлого годувальника.

Верховний Суд вже розглядав справу №236/3193/16-а, в якій висловлювався щодо права утриманців судді, що перебував у відставці, та отримував щомісячне довічне грошове утримання, на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 70% від заробітної плати судді.

Відмовляючи у призначення такої пенсії, відповідач наводив ті самі мотиви, що й у справі, що розглядається.

Таким чином, спірним у тій справі була правомірність дій відповідача щодо відмови в переведенні позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого судді у відставці відповідно до статті ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

У постанові від 09.11.2018 у справі №236/3193/16-а Верховний Суд дійшов висновку: "... право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених ч. 10 ст. 37 Закону № 3723, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом. ... дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права полягає у тому, що, приймаючи нові умови пенсійного забезпечення згідно Закону № 889-VIII, Верховна Рада України закріпила право певних осіб на конкретні умови призначення пенсії, зокрема, пенсії державного службовця шляхом відсилання до норм Закону, який, серед іншого, передбачає такий вид пенсійного забезпечення, як призначення пенсії по втраті годувальника. За таких умов, розповсюдивши право на особу, законодавець шляхом прийняття закону поширив і право членів сім`ї цієї особи при призначенні пенсії на випадок втрати годувальника у разі її смерті, тобто позивача, відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.»

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.12.2021 у справі № 440/7341/20 сформував висновок, що частину першу статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника - судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі:

(1) 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993, або

(2) 50% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

Покійний чоловік позивачки, ОСОБА_2 , пропрацював на посаді судді більше 10 років.

Таким чином, оскільки позивач перебуваючи на посаді судді (стаж, на якій підлягає зарахуванню до державної служби) більше 10 років, помер, то ОСОБА_1 , його дружина, має право переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії в разі втрати годувальника, призначеної їй на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію державного службовця у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Від так суд дійшов переконання, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовляючи ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника діяв протиправно.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська обл., 08500) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.06.2023 року № 2500-0205-8/39312 про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника прийнятої на підставі рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 та рішення від 13.06.2023 року № 23907/03-16 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у переході на інший вид пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перевести ОСОБА_1 з 06.06.2023 року з одного виду пенсії на інший у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 відповідно до Закону України ст. 37 «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 70 % суми його заробітку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2023 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ