Справа № 460/10486/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Гудима Н.С.

05 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/10486/23 пров. № А/857/19906/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 460/10486/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), у якому просила суд:

- визнати протиправними дії щодо невнесення зміни до актового запису про народження від 16.11.2016р. №43, складеного виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, щодо зміни прізвища дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та зобов`язання внести такі зміни до актового запису.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.09.2023р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.09.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про що виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області складено актовий запис №43 від 29.10.2016р.

Вказана обставина встановлена рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.11.2019р. у справі №559/1128/18, яке набрало законної сили, та не заперечується сторонами.

Із змісту рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області видно, що суд визнав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено зміни до актового запису про народження №43, складеного 29 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 , а саме: в графі прізвище змінити прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , в графі батько виключити відомості про батька ОСОБА_5 та зазначити батьком ОСОБА_2 , Власне ім`я, прізвище, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.03.2020р. у справі №559/1128/18 виправлено описку в рішенні від 11.11.2019р. та викладено третій абзац резолютивної частини в наступній редакції внесено зміни до актового запису про народження №43, складеного 29 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 , а саме: в графі прізвище змінити прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , в графі батько виключити відомості про батька ОСОБА_5 та зазначити батьком ОСОБА_2 , Власне ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін.

На підставі зазначеного рішення суду, Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) вніс зміни до актового запису про народження дитини та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2023, в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_2 .

При цьому, прізвище дитини в свідоцтві про народження визначено за прізвищем батька ОСОБА_3 .

17.03.2023р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися зі спільною заявою про зміну прізвища їхньої малолітньої дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

30.03.2023р. листом №335-03-0564 Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) повідомив заявників про відмову у внесенні змін до актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_2 з покликанням на приписи ст.148 Сімейного кодексу України.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В абз.1 п.2 ч.1ст.4 КАС України, визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

п.1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У даній справі спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни до актового запису про народження від 16.11.2016р. №43, складеного виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, щодо зміни прізвища дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

ч.1,ч.2 ст.49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи.

Аналогічні за змістом норми закріплені ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2020р. (далі Закон №2398-VI).

ч.1 ст.9 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті .

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

ст.22 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р., відповідно до п.1.1 розділу І яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч.2 ст.16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису цивільного стану про народження.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.04.2021р. у справі №760/24695/19 у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт дійсної зміни прізвища матері дитини.

З метою з`ясування того, чи було у відповідача достатньо підстав для задоволення заяви позивача, необхідно встановити, чи підтверджується поданими нею документами можливість внесення таких змін. Водночас належним способом захисту порушеного права позивача, у разі його підтвердження, буде зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до актового запису цивільного стану про народження.

Колегія суддів зазначає, що метою звернення позивача до суду, як сама зазначила остання у позовній заяві, є захист її особистого немайнового права, яке не може бути реалізоване повною мірою оскільки прізвище, ім`я та по батькові дає можливість набувати прав та створювати для себе цивільні обов`язки, а також здійснювати ці права та виконувати цивільні обов`язки під своїм прізвищем, тому невірне прізвище дитини є порушенням її прав та підлягає виправленню.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (ч.3ст.270 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач звернулася до суду насамперед з метою захисту права на забезпечення органом державної влади її особистих немайнових прав (ч.1 ст.273 ЦК України), зміни прізвища дитини на своє і у позовній заяві відсутні доводи за ч.2 ст.2 КАС України щодо протиправності оспорюваної відмови.

Так, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що цей позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини пов`язані із особистими немайновими правами позивача та які мають цивільно-правову природу, оскільки спрямовані на забезпечення їх реалізації у сфері приватно-правових відносин.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, а також з огляду на те, що позивач, звернувшись з позовом до суду мала намір вирішити питання про внесення змін в актовий запис, тому спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Спір повинен розглядатися «судом, встановленим законом», тобто судом, який вправі перевіряти юридичні факти, зокрема щодо зміни імені фізичної особи і наявності достатніх підстав для внесення відповідних змін до актового запису цивільного стану про народження дитини позивача.

Однак, адміністративний суд в силу закону не наділений повним спектром таких повноважень, а отже вказаний спір юрисдикційно належить до цивільного судочинства.

Вказаний висновок щодо визначення предметної юрисдикції справ виходячи із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, узгоджується із тими, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №425/2737/17, від 23.01.2019р. у справі №807/45/17, від 11.09.2019р. у справі №810/2732/18.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

В ст.6 Конвенції видно, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Класична інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» та згідно пункту 24 цього рішення полягає у такому: «Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

ч.1 ст.319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст.19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.319 КАС України, практику ЄСПЛ, колегія суддів дійшла висновків, що суд першої інстанції, не дослідивши всіх обставин справи, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та вирішення спору в цій частині за правилами адміністративного судочинства, що є наслідком скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження по справі. Стаття 238. Закриття провадження у справі

п.1. ч.1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

В силу положень ч.1 ст.239 КАС України, суд апеляційної інстанції роз`яснює позивачу, що даний спір належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Водночас, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі № 460/10486/23 скасувати, та прийняти постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 05.12.2023р.