Справа № 440/16032/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/16032/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/16032/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду україни в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2023 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з клопотанням/заявою, вказавши відповідачем Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд визнати загальний стаж, який записаний у трудовій книжці 37 років 10 місяців 13 днів, як страховий пенсійний, та здійснити перерахунок пенсії.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 клопотання/заяву було залишено без руху та запропоновано усунути виявлені недоліки шляхом надання до суду позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог статті 160 КАС України, доказів направлення (відповідачу) копії позовної заяви з додатками.

Усуваючи недоліки, 01.11.2023 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" подав позовну заяву (зареєстрована судом 02.11.2023), що заявлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якій вже просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23.03.2023 №25, а також зобов`язати ГУПФ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням стажу, записаного у трудовій книзі НОМЕР_1 з 11.04.1988 по 13.09.1995, зарахувавши цей період до страхового стажу ОСОБА_1 , та здійснити перерахунок його пенсійного забезпечення.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, яка полягає у неналежній оцінці доказів його трудової діяльності, що призвело до не повного врахування періодів його роботи до страхового стажу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов, що надійшов до суду 22.08.2022 (а.с. 26-28), відповідач вказує на те, що з 28.02.2023 позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". При розрахунку страхового стажу до уваги не взято трудову книжку серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці у записі про дату народження заявника внесено виправлення (дописано іншими чорнилами), яке не завірено у відповідності до вимог Інструкції. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 11.04.1988 по 10.05.1988, з 13.08.1990 по 01.02.1991, з 02.02.1991 по 03.02.1992, з 04.02.1992 по 01.06.1995, з 02.06.1995 по 13.09.1995, оскільки позивачем не надано до органів Пенсійного фонду уточнюючі довідки. Вказує, що рішення про призначення пенсії №25 від 23.03.2023 прийнято в порядку екстериторіальності ГУПФ в Київській області, у зв`язку з чим просив суд залучити вказану особу в якості другого відповідача.

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

28.02.2023 позивач через УПФ в м. Кременчуці звернувся із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 30-32).

За правилом екстериторіальності ГУПФ у Вінницькій області 07.03.2023 прийнято рішення №25 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового та страхового стажу необхідної тривалості згідно поданих заявником документів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.06.1987, оскільки на титульній сторінці документу дата народження заявника дописана іншим чорнилом, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України 358 від 29.07.1993 (а.с. 33).

16.03.2023 позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.с. 34-37), надавши відповідний пакет документів.

За результатами опрацювання доданих до заяви документів за принципом екстериторіальності ГУПФ в Київській області винесено рішення про призначення пенсії з 28.02.2023 (а.с. 38-39).

Як повідомляє у відзиві представник відповідача, на даний час позивач отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення" з 28.02.2023.

27.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ із заявою довільної форми, в якій просив роз`яснити чому не врахований його загальний трудовий стаж 37 років 10 місяців 13 днів як страховий пенсійний стаж, що записаний у трудовій книзі, та вказати який саме стаж не зарахувався до страхового стажу та причину відмови зарахувати його до страхового пенсійного стажу (а.с. 64).

За наслідками розгляду заяви від 27.09.2023 відповідач листом від 10.10.2023 повідомив позивача про те, що розрахунок пенсії проводився із врахуванням страхового стажу тривалістю 32 роки 7 місяців 20 днів, обрахованого на підставі диплому про навчання, військового квитка, уточнюючих довідок та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування. При обрахунку страхового стажу до уваги не взято трудову книжку серії НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці у записі про дату народження внесено виправлення (дописано іншими чорнилами), яке не завірено у відповідності до вимог Інструкції. Для врахування до страхового стажу періодів роботи з 11.04.1988 по 10.05.1988, з 13.08.1990 по 01.02.1991, з 02.02.1991 по 03.02.1992, з 04.02.1992 по 01.06.1995, з 02.06.1995 по 13.09.1995 слід надати уточнюючі довідки (а.с. 20).

Не погоджуючись із правомірністю рішення від 23.03.2023 №25, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Починаючи з 01.01.2004 страховий стаж обчислюється лише за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а до 01.01.2004 страховий стаж обчислюється на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Згідно з пунктом 21 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Відповідно до п. п. 1 - 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З огляду на зміст позовних вимог суд зазначає, що предмет спору за такими вимогами мав би зводитися до з`ясування обставин не / правомірності рішення пенсійного органу з приводу включення до страхового стажу періодів роботи позивача з 11.04.1988 по 10.05.1988, з 13.08.1990 по 01.02.1991, з 02.02.1991 по 03.02.1992, з 04.02.1992 по 01.06.1995, з 02.06.1995 по 13.09.1995.

Однак позивач у спірних правовідносинах обрав спосіб захисту свого права шляхом заявлення вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ в Київській області від 23.03.2023 №25, яким йому призначено пенсію за вислугу років.

Проте скасування рішення про призначення пенсії не призведе до жаданого позивачем результату, натомість спричинить погіршення його становища в частині соціального забезпечення, що прямо суперечить завданням адміністративного судочинства, якими, у відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з цим суд зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами), "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", крім іншого, визначено порядок звернення особи за перерахунком пенсії.

Всупереч наведеному позивач не реалізував своє право на перерахунок пенсії у спосіб, передбачений законом, до пенсійного органу із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії із включенням певних періодів його трудової діяльності до страхового стажу не звертався, доказів такого матеріали справи не містять.

За обставин відсутності ініціативи самого позивача у суду відсутні правові механізми впливу на відповідача або будь-яких інших осіб з метою відновлення прав позивача, порушення яких ще не відбулося, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову в обраний позивачем спосіб відсутні.

З огляду на це доцільності залучення до участі у справі в якості другого відповідача ГУПФ в Київській області, як того просив представник відповідача, суд наразі не знаходить.

На останок суд звертає увагу позивача на можливість отримання кваліфікованої юридичної допомоги як на стадії досудового, так і на стадії судового врегулювання спору.

За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун