Справа № 331/4377/23
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м.Київ, вул. Федора Ернста, б.3, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2023р. позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Стариченко М.П. звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя в позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області Худолій М.В. №733858 від 21.06.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення штрафу в розмірі 340,00грн., провадження у справі закрити.

Позов мотивував тим, що згідно з цією постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП за те, що 21.06.2023р. о 09.25год в м.Запоріжжі по вул.Авраменко,б.16 розміщена автозаправочна станція без дозвільних документів на стелу із цінами продажу палива, чим порушив постанову КМУ №198 та п.32.1а) ПДР. Він не згоден з цією постановою, оскільки поліцейським не було встановлено чи є позивач відповідальним за утримання даної автомобільної дороги, належного власника чи балансоутримувача не встановлено. Також поліцейським не встановлено чи є позивач працівником чи власником автозаправочної станції, біля якої розташовано рекламний банер, що впливає на визначення розміру штрафу. Висновки поліцейського про те, що з вини позивача розміщений стенд із цінами на паливо у зоні відведення автомобільного шляху є незаконними та недоведеними. Відомості про технічний засіб фіксації правопорушення в постанові відсутні. Позивач на місці складання постанови був не згоден з нею, але це в постанові не відображено, доводи позивача залишені поліцейським поза увагою, його клопотання про ознайомлення з доказами проігноровані. Вказане свідчить про протиправність зазначеної постанови, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Жотвневого районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2023р. позовна заява передана на розгляд за підсудністю до Синельниківського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2023р. позовна заява передана на розгляд за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31.10.2023р. позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.11.2023р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання за участю сторін.

17.11.2023р. від представника відповідача Назаренко М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що правопорушення було виявлено патрульним поліцейським 21.06.2023р. під час несення служби. Справа була розглянута на місці події, позивачу роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, будь-яких клопотань він не заявляв. Дії позивача підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП. Порушення було зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського, але станом на цей час відеозапис не зберігся і надати його неможливо. Обставини, які посилається позивач, не виключають подію та склад адміністративного правопорушення. Вважає, що поліцейський діяв відповідно до закону та у визначений ним спосіб, винесена ним постанова є законною, підстав для закриття провадження немає. Щодо витрат на правову допомогу, то вважає, що позивач не надав доказів здійснення таких витрат, визначений розмір є необґрунтованим. Просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 20.11.2023р. витребувано з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (з постановою №733858 від 21.06.2023р. та іншими наявними в справі документами, відеозаписами тощо).

Згідно з заявою представника відповідача Назаренко М.М. від 04.12.2023р. надати вказані матеріали неможливо, оскільки вони 31.07.2023р. були направлені для виконання до Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стариченко М.П. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача Назаренко М.М. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позов, просить в позові відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що постановою старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області, капітана поліції Худолій М.В. №733858 від 21.06.2023р. позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. за те, що він 21.06.2023р. о 09.25год в м.Запоріжжі по вул.Авраменко,б.16 розмістив автозаправочну станцію без дозвільних документів схеми ОДР, узгодженої з відповідними органами Нацполіції, дозвільних документів на стелу із цінами продажу палива, чим порушив постанову КМУ №198 та п.32.1а) ПДР.

Копія вказаної постанови була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та 30.06.2023р. (згідно штампу на поштовому конверті) в особі свого представника звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом з дотриманням строку звернення, встановленого ч. 2 ст.286 КАСУ.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху (ч.1), а також за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування (ч.2).

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1,2 ст..140 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови інспектора патрульної поліції Худолій М.В №733858 від 21.06.2023р. про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, за змістом вказаної постанови, копія якої надана позивачем, останній визнаний винуватим в тому, що порушив п.32.1а) ПДР та розмістив АЗС без дозвільних документів на стелу з цінами продажу палива, погоджених в установленому законом порядку.

Згідно з п.32.1а) ПДР з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджується розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

При цьому, адміністративна відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах передбачена ч.2 ст.140 КУпАП.

Однак в наданій суду копії оскаржуваної постанови зазначено про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, тобто викладена поліцейським суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.140 КУпАП, що є протиправним.

Доказів того, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за ч.2 ст.140 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Крім того, відповідач в порушення вимог ст..77 КАСУ не надав суду належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст..72 КАСУ на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог п.32.1а) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_1 є належним користувачем чи власником АЗС або земельної ділянки, на якій вона розташована, інших тимчасових споруд на території дорожнього об`єкту, тобто, що саме він є особою, відповідальною за узгодження з органами Національної поліції їх розміщення в смугах відведення автомобільних доріг та у випадку порушення вказаної норми суб`єктом адміністративного правопорушення.

Жодних доказів того, що в зазначеному в постанові місці дійсно розміщена АЗС та інші споруди, рекламоносії тощо і що їх розміщення не погоджувалось в установленому законом порядку, також немає.

В копії оскаржуваної постанови як на додаток міститься посилання на відео 470401, але згідно з інформацією представника відповідача цей відеозапис на час розгляду справи не зберігся і суду не наданий.

При цьому, суд зазначає, що особисте візуальне спостереження поліцейського та виявлення ним правопорушення носить виключно суб`єктивний характер і в силу положень ст.251 КУпАП, ст.77 КАСУ не може бути доказом факту вчинення протиправного діяння.

Посилання на будь-які інші належні та допустимі докази правопорушення в постанові відсутні.

Таким чином, суду не надано будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, у зв`язку з чим факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Суд вважає, що старший інспектор ВБДР УПП в Запорізькій області, капітан поліції Худолій М.В. як уповноважена особа суб`єкта владних повноважень при накладанні адміністративного стягнення на позивача не дотримався вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, неповно та необ`єктивно встановив та оцінив обставини події, не здійснив заходів щодо їх доведення належними та допустимими доказами, тобто діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправним і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч.1 ст.140 КУпАП згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, ст.247 КУпАП закриттю.

Заперечення представника відповідача проти доводів позивача суд вважає безпідставними та відхиляє з вищевикладених мотивів.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції як відповідача у даній справі, на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн.

Крім того, відповідно до ст.134,ч.1 ст.139 КАС України суд вважає необхідним стягнути також за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00грн..

Здійснення цих витрат підтверджено ордером на надання правничої допомоги АР №1037123 від 27.06.2023р., договором про надання правової допомоги б/н від 27.06.2023р., додатковою угодою №1 від 27.06.2023р., актом виконаних робіт б/н від 27.06.2023р., розрахунковою квитанцією №898326 від 27.06.2023р., які суд вважає належними та допустимим доказами.

Суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу розумною, обґрунтованою та співмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг, витраченим адвокатом часом та значенням справи для сторони.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,122,222,245,247,251,252,268,280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області, капітана поліції Худолій М.В. №733858 від 21.06.2023р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.1400КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, ЄРДПОУ 40108646, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00грн., усього 3536,80грн. (три тисячі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

05.12.2023