Справа № 560/17948/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

05 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі командира Супруна Максима Вікторовича , військової частини НОМЕР_1 в особі Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 в особі Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, в якому просить визнати висновок Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку , затверджений наказом військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в особі командира Супруна Максима Вікторовича від 08.02.2023 №532 "Про підсумки спеціального розслідування за поранення солдата ОСОБА_3 " протиправним та скасувати його в частині формулювання "але пов`язана з безпосередньою участю у бойових діях", що міститься в абзаці 7 та в пункті 2 наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 12.11.2022 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 1981 року народження, перебуваючи безпосередньо на передовій зазнав поранення (травмування), що потягнуло за собою смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 № 532 "Про підсумки спеціального розслідування за поранення солдата ОСОБА_4 " від 08.02.2023, затверджено висновок комісії, що: "смерть солдата ОСОБА_5 сталась під час виконання обов`язків військової служби, але не пов`язана з безпосередньою участю у бойових діях".

Позивачка із встановленим та затвердженим висновком відповідачів в частині формулювання: "але не пов`язана з безпосередньою участю у бойових діях" не погоджується, оскільки такий висновок не відповідає дійсним обставинам справи і наявним документальним даним, чим порушує набуте померлим право та права членів його сім`ї, а таке безпідставне формулювання виходить за межі повноважень Комісії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Від відповідачів надійшов відзив, в якому останні просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом вище, позивачка, звертаючись до суду із позовом, оскаржує висновок Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку від 08.02.2023 №532 "Про підсумки спеціального розслідування за поранення солдата ОСОБА_3 ".

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі "Меньшакова проти України", заява №377/02).

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Верховний Суд зазначає, що службове розслідуванням - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним і скасування висновку за результатами службового розслідування, у зв`язку із чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

За правилом пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що поняття "спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто воно стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на те, що висновок службового розслідування не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження в справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 826/13810/16, від 12 грудня 2019 року у справі № 815/3366/16, від 29 листопада 2019 року у справі № 808/965/17, від 10 лютого 2021 року у справі № 640/9600/20.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі командира Супруна Максима Вікторовича, військової частини НОМЕР_1 в особі Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку про визнання висновку Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого наказом військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в особі командира Супруна Максима Вікторовича від 08.02.2023 №532 "Про підсумки спеціального розслідування за поранення солдата ОСОБА_3 " протиправним та скасування його в частині формулювання "але пов`язана з безпосередньою участю у бойових діях", що міститься в абзаці 7 та в пункті 2 наказу.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з квитанцією №51 від 16.10.2023 ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а отже позивачці необхідно повернути вказану суму судового збору.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 560/17948/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі командира Супруна Максима Вікторовича, військової частини НОМЕР_1 в особі Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку про визнання висновку Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого наказом військової частини НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_2 від 08.02.2023 №532 "Про підсумки спеціального розслідування за поранення солдата ОСОБА_3 " протиправним та скасування його в частині формулювання "але пов`язана з безпосередньою участю у бойових діях", що міститься в абзаці 7 та в пункті 2 наказу.

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 коп., відповідно до квитанції №51 від 16.10.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.П. Шевчук