Справа № 560/228/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

05 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 560/228/23

адміністративне провадження № К/990/39225/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року (колегія у складі суддів Полотнянка Ю.П., Смілянця Е.С., Драчук Т.О.)

у справі № 560/228/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області (далі - Управління СБУ у Хмельницькій області), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ у Хмельницькій області по відмові в оформленні нової довідки щодо грошового забезпечення станом на 29.01.2020 та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області) для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020;

- зобов`язати Управління СБУ у Хмельницькій області оформити та направити до ГУ ПФ України в Хмельницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, виходячи з розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення тарифного коефіцієнту, визначених в додатках до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова КМУ № 704), на прожитковий мінімум для працездатних осіб, затверджений законом на 01.01.2020 для перерахунку пенсії з 01.02.2020.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 18.04.2023 задовольнила частково позов:

- визнав протиправними дії Управління СБУ у Хмельницькій області щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФ України в Хмельницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020;

- зобов`язав Управління СБУ у Хмельницькій області підготувати та надати до ГУ ПФ України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 відповідно до ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови КМУ № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.02.2020 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;

- стягнув на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління СБУ у Хмельницькій області.

ОСОБА_1 подав заяву у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 21.08.2023 повернув заяву без розгляду відповідно ч. 2 ст. 167 КАС України.

Позивач оскаржив таке рішення в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.11.2023 повернув апеляційну скаргу відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України.

19.11.2023 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 22.11.2023 надійшла до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023, передати справу для продовження розгляду.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції не застосував висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах від 14.02.2018 у справі № 2а/0470/2563/12, від 22.01.2020 у справі № 440/207/19, від 11.08.2021 у справі № 560/4364/19, від 05.05.2022 у справі № 520/9769/19; керувався висновками у неподібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15. Також покликається на виняткове значення для нього справи та значний суспільний інтерес. Вважає несправедливою вимогу суду сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову у встановленні судового контролю; предмет позову у цій справі пов`язаний виключно з відновленням конституційних прав на справедливе та достойне пенсійне забезпечення.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що позивач не сплачує судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви, поданої у порядку ст. 383 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається:

1) документ про сплату судового збору .

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 6 ст. 296 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду у п. 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI « стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

Тому, Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про нерелевантність постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 та щодо необхідності застосування висновків Верховного Суду у справах № 2а/0470/2563/12, № 440/207/19, № 560/4364/19 та № 520/9769/19.

Отже, умовою подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 була сплата судового збору у розмірі, визначеному пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), та Сьомий апеляційний адміністративний суд підставно ухвалою від 28.09.2023 залишив його апеляційну скаргу без руху відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з несплатою скаржником судового збору.

За практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

На переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95).

Вимога пп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, не позбавляла ОСОБА_1 права звернутися до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Між тим, із описовою та мотивувальної частин ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі від 28.09.2023 про залишення апеляційної скарги без руху, слідує, що ОСОБА_1 заперечував саму необхідність такої сплати, а не розмір ставки судового збору; не обґрунтовував умови відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

ОСОБА_1 у визначений судом строк не виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, не надав до суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору, тому Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.11.2023 повернув апеляційну скаргу.

З огляду на викладене, Суд вважає, що правильне застосовування суд апеляційної інстанції п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України є очевидним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 328 КАС України. До цього переліку належить й ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За таких обстави, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року у справі № 560/228/23.

2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб