Справа № 520/3887/22
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 грудня 2023 року № 520/3887/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому, з урахуванням уточнень:

1. Визнати протиправними та скасувати постанови по виконавчому провадженню ВП №68364696 складені та підписані державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєва А.С.

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022р.;

- постанова про арешт коштів боржника від 28.01.2022р.;

- постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2022р. визначена в розмірі 269,00грн.;

- про безакцептне та примусове списання грошових коштів у сумі 1391,00грн. за Виконавчим провадженням ВП №68364696 з особистого розрахункового рахунку позивача відкритому у АТ «Укрсиббанк» за платіжною інструкцією №2218888 від 06.04.2023р.;

2. Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повернути на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 власник ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) відкритий в АТ Укрсиббанк» безпідставно стягнуту суму 1391,00грн.

Ухвалою від 22.02.2022 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 02.02.2023 р. позовну заяву повернуто.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2023 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 р. по справі №520/3887/22 скасовано. Адміністративну справу №520/3887/22 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними та скасування постанов направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа передана судді Рубан В.В. для продовження розгляду.

Ухвалою від 05.09.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою від 22.09.2023 р. прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог.

З 25.09.2023р. по 12.10.2023р. та з 23.10.2023р. по 27.10.2023р. суддя Рубан В.В. перебувала у щорічній відпустці, з 16.10.2023р. по 20.10.2023р. на навчанні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно винесені постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022р. та як наслідок, постанова про арешт коштів боржника від 28.01.2022р., постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2022р. визначена в розмірі 269,00грн. та безпідставно здійснено безакцептне та примусове списання грошових коштів у сумі 1391,00грн. за ВП №68364696 з його особистого розрахункового рахунку відкритому у АТ «Укрсиббанк» за платіжною інструкцією №2218888 від 06.04.2023р.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.01.2022р. до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області для примусового виконання разом з заявою надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5060294 від 22.11.2021р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмір 510 грн., для стягнення штрафу в подвійному розмірі - 1020 грн.

У вказаній постанові роз`яснено, що на підставі ст.ст. 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягненню підлягає подвійний розмір штрафу. Постанова містить відмітку, що ОСОБА_1 відмовився отримувати постанову та що копію постанови надіслано позивачу рекомендованим листом вих.№ 6206 від 23.11.2021р.

26.01.2022р. відповідачем на підставі вказаної постанови винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68364696 про стягненню в примусовому порядку подвоєного розміру штрафу, який становить 1020 грн. та направлено боржнику рекомендованою поштовою кореспонденцією.

28.01.2022р. відповідачем винесено постанови про арешт коштів боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, вказані постанови направлені позивачу.

01.02.2022р. відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу, а саме 102,00 грн.

30.01.2023р. відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника.

02.02.2023р. державним виконавцем направлено платіжну вимогу для примусового списання заборгованості із рахунку боржника.

07.04.2023р. на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти у розмірі 1391,00 грн., які перераховані згідно розпорядження №68364696.

07.04.2023р. відповідачем винесено постанови про зняття арешту з рахунків боржника, про зняття арешту з майна боржника, про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач не погоджуючись з діями відповідача з приводу відкриття виконавчого провадження звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи оскаржувані дії відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 283 КУпАП, яка має назву - зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дослідивши постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5060294 від 22.11.2021р., судом встановлено, що вона містить всі необхідні реквізити передбачені ст. 283 КУпАП. Також постанова підписана посадовою особою яка її винесла та скріплена печаткою.

В позовній заяві позивач зазначає, що вказана постанова підлягала поверненню виконавцем на підставі п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", з цього приводу суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.(ч.3.)

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

При цьому суд зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення сама по собі є виконавчим документом, та вимоги до її змісту визначені саме ст. 283 КУпАП, отже, оскільки судом встановлено, що постанова серії ЕАО №5060294 від 22.11.2021р. містить всі необхідні реквізити передбачені ст. 238 КУпАП підстави для її повернення з урахуванням п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" були відсутні.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Суд зазначає, що разом з постановою у справі про адміністративне правопорушення до відповідача надано заяву про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Крім того, позивач вказує, що рішенням Київського районного суду м. Полтава від 28.07.2023р. у справі №644/11925/21 постанова серії ЕАО №5060294 від 22.11.2021р. скасована. Відповідно до даних ЄДРСР вказане рішення суду набрало законної сили 08.08.2023р.

При цьому, суд зазначає, що під час відкриття спірного виконавчого провадження постанова була діюча та не скасована в судовому порядку, крім того, рішенням суду у справі №644/11925/21 не встановлено недоліків в змісті вказаної постанови.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження №68364696 від 26.01.2022р. діяв правомірно, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", таким чином підстави для її скасування відсутні, отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 28.01.2022р., постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2022р., про безакцептне та примусове списання грошових коштів та про зобов`язання Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повернути на розрахунковий рахунок позивача безпідставно стягнуту суму 1391,00грн, суд зазначає наступне.

На підставі положень ч. 4 ст. 78 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, суд приймає до уваги висновки суду апеляційної інстанції викладені в постанові від 14.07.2023р. по даній справі, в якій колегія суддів прийшла до висновку, що:

"Частиною 1 ст. 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

При цьому, пунктом 23 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Матеріали справи свідчать, що предметом оскарження у цій справі є постанови державного виконавця: про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022р.; про арешт коштів боржника від 28.01.2022; про стягнення виконавчого збору від 01.02.2021р. в розмірі 102,00грн.; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2022р. визначена в розмірі 269,00грн.

Вказаний позов обґрунтований незгодою позивача саме з фактом відкриття виконавчого провадження, що, на переконання позивача, свідчить про незаконність рішення про відкриття виконавчого провадження та відповідних похідних рішень відповідача.

Тобто, позовні вимоги у частині визнання протиправними та скасування постанов відповідача про арешт коштів боржника від 28.01.2022, про стягнення виконавчого збору від 01.02.2021 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.01.2022 в межах ВП № 68364696 є взаємопов`язаними та похідними від основної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022. Додаткових самостійних підстав для визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника позивачем у своїй позовній заяві не наведено, отже їх задоволення безпосередньо залежить від задоволення вказаної основної позовної вимоги."

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2022 підстави для задоволення решти взаємопов`язаних та похідних позовних вимог відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не місять доказів звернення позивача до відповідача з заявою про повернення списаної суми в розмір 1391,00грн., а також доказів відмови відповідача у здійсненні такого повернення, отже вимоги про зобов`язання Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повернути на розрахунковий рахунок позивача безпідставно стягнуту суму 1391,00грн. є, кірм іншого, передчасними, спрямованими на майбутнє, отже такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 3, 6, 8, 242, 243, 245, 246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.