Справа № 460/24533/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залучення до участі у справі другого відповідача
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження окреме процесуальне питання у адміністративній справі за позовом:
доПівнічно-західного апеляційного господарського суду
про зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Північно-західного апеляційного господарського суду про зобов`язання вчинення певних дій.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
За змістом позовних вимог позивач просить зобов`язати Північно-західний апеляційний господарський суд провести перерахунок і виплату позивачу суддівської винагороди, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році в сумі 2684,00 грн, у 2022 році - 2481,00 грн.
Ключовим питанням у цій справі є правомірність нарахування і виплати відповідачем позивачу в спірний період суддівської винагороди, виходячи з приписів статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді -2102,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 17.10.2023 у справі №280/117/22, вирішуючи спір в подібних правовідносинах, зазначив, що для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам у цій категорії спорів необхідно з`ясовувати участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму «для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» при виплаті суддівської винагороди, і, як наслідок, визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, чи відповідач (другий відповідач).
У справі, що розглядається, відповідач у відзиві зазначив, що кошторис Північно-західного апеляційного господарського суду на 2023 рік з річною сумою видатків на оплату суддівської винагороди формувався із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 2102 грн, оскільки такий розмір було встановлено ДСА України при формуванні бюджетного запиту до проєкту державного бюджету на 2023 рік.
Відтак, однією з причин невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірних періодів може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби.
Суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють:
1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності;
1-1) вищий спеціалізований суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності;
2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;
Відповідно до статті 149 Закону № 1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
Зважаючи на наведені положення статей 148, 149 Закону № 1402-VIII у зіставленні з положеннями частин першої, другої, п`ятої статті 22, частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України. Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює свої повноваження у межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2022 та на 2023 роки).
Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Згідно із ч. 4 ст. 48 КАС України якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Враховуючи те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а згода позивача на залучення Державної судової адміністрації України як співвідповідача відсутня, то відповідно до приписів ч. 4 ст. 48 КАС України суд залучає вказаного суб`єкта владних повноважень як другого відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне витребувати в Державної судової адміністрації України додаткові докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 9, 48, 80, 159-167, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
Встановити другому відповідачу строк для подання відзиву на позов тривалістю 15 днів з дня вручення даної ухвали, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що в силу вимог ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).
Витребувати у Державної судової адміністрації України:
1) пропозиції Північно-західного апеляційного господарського суду до бюджетної декларації (бюджетного запиту) на 2022 р. та 2023 р. щодо потреби у видатках на оплату праці (виплату суддівської винагороди);
2) інформацію про розмір прожиткового мінімуму, з урахуванням якого було затверджено для Північно-західного апеляційного господарського суду видатки на оплату праці (виплату суддівської винагороди) при формуванні Державного бюджету на 2022 р. та 2023 р.
Копію даної ухвали, ухвали про відкриття провадження у справі, інформацію про права та обов`язки учасника справи разом з позовною заявою надіслати другому відповідачу.
Копію даної ухвали надіслати іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Повну ухвалу складено 05 грудня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко