Справа № 420/26296/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приморського відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає в ухиленні від перерахування громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , призначеної та нарахованої пенсії за віком на відкритий на його ім`я пенсійний банківський рахунок в АТ «Ощадбанк»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати грошові кошти, які підлягають виплаті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості пенсії за віком, починаючи з 01.09.2019 року на наступні банківські реквізити: Отримувач: ОСОБА_3 ; IBAN/рахунок НОМЕР_1 ; ІПН: НОМЕР_2 ; Банк отримувача: АТ «Ощадбанк» (Одеська філія); призначення платежу: Для поповнення карткового рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначена пенсія за віком, яка виплачувалась до виїзду за кордон. З липня 2019 року виплату пенсії припинено у зв`язку з закінченням строку дії паспорта громадянина України, а також через порушення процедури звернення до пенсійного органу із заявою про продовження виплати пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року у справі №420/21953/21 визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 14.07.2021 року про відмову у поновленні виплати пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком, починаючи з 01.09.2019 року.

Листом № 1500-0501-8/88822 від 01.09.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області сповістило представника позивача про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року у справі №420/21953/21 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.09.2019 року.

Пенсійним органом повідомлено представника позивача, що для виплати пенсії необхідно надати заяву про виплату пенсії через установу банку наступним шляхом: -або особисто до будь-якого органу Пенсійного фонду України; -або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису; -або через представника установи уповноваженого банку до будь-якого органу Пенсійного фонду України.

16.11.2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Мирковічем В.Ю. оформлена в ПАТ «Ощадбанк» пенсійна картка на ім`я ОСОБА_1 , а реквізити для зарахування пенсії спрямовані банківською установою до Приморського відділу обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області.

Листом за вих. № 037 від 13.03.2023 р. представником ОСОБА_1 адвокатом Мирковічем В.Ю. направлені до ГУ ПФУ в Одеській області оригінали нотаріально посвідчених та посвідчених штампом апостиль документів, а саме: засвідчення перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед живих за №757/2023 від 01.01.2023 року; довіреність №761/2023 від 11.01.2023 року на право представляти інтереси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримувати нараховану йому пенсію.

Листом № 1500-0503-8/71195 від 05.06.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області сповістило представника ОСОБА_1 адвоката Мирковіча В.Ю. про те, що на виконання рішення суду розпорядженням Головного управління від 22.08.2021 року № 16 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.09.2019 в розмірі 3515,16 грн. 20.12.2022 року до Головного управління згідно реєстру від 20.12.2022 № 29748/8 надійшла заява від 16.11.2022 року про виплату пенсії ОСОБА_1 через банківську установу «Ощадний банк України», яка підписана уповноваженою особою Каршеля Ю.М. згідно генеральної довіреності від 02.01.2018 року. Заявою від 30.10.2022 року (надійшла до Головного управління 31.10.2022 за № 25570/80) ОСОБА_1 повідомлено про відмову від послуг адвоката та скасування довіреності від 02.01.2018р. та відповідно статті 248 Цивільного кодексу України припинення представництва. В рішенні суду від 23.06.2022 року у справі № 420/21953/21 не зазначено спосіб виплати ОСОБА_1 пенсії., тому виплата пенсії може здійснюватися через банківську установу відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінет Кабінету України від 30.08.1999 № 159.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мирковіч В.Ю. 01.09.2023 року направив до ГУ ПФУ в Одеській області лист за вих. № 103, в якому повідомив пенсійний орган, що замість скасованої довіреності від 02.01.2018 року ОСОБА_1 послідовно видав адвокату Мирковічу В.Ю. дві нові довіреності на право представляти його інтереси у ГУ ПФУ в Одеській області: №341/22 від 09.09.2022 року; № 761/2023 від 11.01.2023 року.

Таким чином посилання ГУ ПФУ в Одеській області на те, що адвокат Мирковіч втратив право представляти інтереси громадянина України пенсіонера за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає у Державі Ізраїль, не відповідає дійсності.

З огляду на наведене представником позивача було викладено вимогу про невідкладне перераховування ОСОБА_2 пенсійних виплат на вказані банківські реквізити.

ГУ ПФУ в Одеській області не надано відповіді на заяву представника позивача, а також не вчинено дій щодо поновлення пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

17.10.2023 року за вх.№ЕП/41955/23 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиці зазначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/21953/21 від 23.06.2022 року Головне управління виконало повністю в межах покладених зобов`язань, а отже дії Головного управління є законними та обґрунтованими та відповідають нормам законодавства, якими врегульовано поновлення виплати пенсії особам, які проживають за межами України. Отже підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ? відсутні

25.10.2023 року за вх. № 36634/23 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України та останньому призначена пенсія за віком.

У подальшому позивач виїхав з України на постійне проживання до Держави Ізраїль, де прийнятий на консульський облік в Посольстві України в Державі Ізраїль.

З моменту виїзду за кордон виплату пенсії ОСОБА_1 припинено на підставі статей 49, 51 Закону № 1058-IV.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 04 грудня 2013 року.

З липня 2019 року виплату пенсії ОСОБА_1 припинено у зв`язку із закінченням строку дії паспорту громадянина України.

15.05.2020 року ОСОБА_1 відновив паспорт громадянина України.

29.09.2020 року представником ОСОБА_1 направлено до ГУ ПФУ в Одеській області нотаріально посвідчені (з наявністю штампу «Апостиль») заяви, в яких представник просив пенсійний орган: 1. відновити нарахування та виплату пенсії за віком громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснювалася через Приморський відділ обслуговування громадян Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області, починаючи з моменту припинення; 2. з врахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позбавляє його можливості користуватися авіатранспортом, продовжувати нарахування та виплату заявнику пенсії на черговий рік без особистої явки до Приморського відділу обслуговування громадян Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області, а на підставі нотаріально посвідченої довідки про його перебування серед живих та заяви про її видачу його представнику.

07.10.2020 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області надано відповідь за № 1500-0401-8/76606, в якій зазначено, що для відновлення виплати пенсії через банківську установу ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_1 потрібно особисто звернутися до Приморського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління та надати документи, які засвідчують особу, та відповідну заяву.

Після повернення листом Головного управління ПФУ в Одеській області за № 1500-0401-8/83763 від 29.10.2020 року оригіналів нотаріально посвідчених та апостилізованих заяв та інших документів ОСОБА_1 його представнику, останні 25.11.2020 року спрямовані представником позивача до Приморського відділу обслуговування громадян №14 (сервісного центру) Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області разом з листом за вих. № 150.

04.12.2020 року листом відділу з питань перерахунків пенсій № 2 Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області за № 1500-0306-8/97610 надано відповідь відповідно до якої ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) з документами, які засвідчують особу.

У зв`язку з відмовою пенсійного органу в добровільному порядку відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року у справі №420/4477/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відділ обслуговування громадян №14 (сервісний центр) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 вересня 2020 року про поновлення виплати пенсії за віком, що подана його представником адвокатом В.Ю.Мирковічем, та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 по справі № 420/4477/21 відділом з питань перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 22.09.2020 року про поновлення виплати пенсії за віком, що подана його представником адвокатом Мирковічем В.Ю, та прийнято рішення № 16 від 14.07.2021 року про відмову у поновленні виплати пенсії

Не погоджуючись з рішенням відділу з питань перерахунку пенсій № 2 ГУ ПФУ в Одеській області за № 16 від 14.07.2021 року про відмову у відновленні нарахування та виплаті пенсії позивачу, що здійснюється через Приморський відділ обслуговування громадян № 14 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вимогою з боку відповідача до позивача про необхідність щорічно особисто приїжджати в Україну до м. Одеси та самостійно звертатися до Приморського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про продовження виплати йому пенсії за віком, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 16 від 14.07.2021 року про відмову у поновленні виплати пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком, починаючи з 01.09.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Листом № 1500-0501-8/88822 від 01.09.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено представника позивача про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року по справі №420/21953/21, ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.09.2019 року.

Вказаним листом пенсійним органом також повідомлено представника позивача, що для виплати пенсії необхідно надати заяву про виплату пенсії через установу банку. Зазначену заяву можливо надати: -або особисто до будь-якого органу Пенсійного фонду України; -або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України використання засобів кваліфікованого електронного підпису; -або через представника установи уповноваженого банку до будь-якого органу Пенсійного фонду України.

Листом за вих. № 037 від 13.03.2023 р. представником ОСОБА_1 адвокатом Мирковічем В.Ю. направлені до ГУ ПФУ в Одеській області оригінали нотаріально посвідчених та посвідчених штампом апостиль документів, а саме: засвідчення перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед живих за №757/2023 від 01.01.2023 року; довіреність №761/2023 від 11.01.2023 року на право представляти інтереси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримувати нараховану йому пенсію.

Листом № 1500-0503-8/71195 від 05.06.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області повідомило представника ОСОБА_1 адвоката Мирковіча В.Ю. про те, що на виконання рішення суду розпорядженням Головного управління від 22.08.2021 року № 16 ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.09.2019 в розмірі 3515,16 грн.

20.12.2022 року до Головного управління згідно реєстру від 20.12.2022 № 29748/8 надійшла заява від 16.11.2022 року про виплату пенсії ОСОБА_1 через банківську установу «Ощадний банк України», яка підписана уповноваженою особою Каршеля Ю.М.

Пенсійний орган зазначив, що оскільки заявою від 30.10.2022 (надійшла до Головного управління 31.10.2022 за № 25570/8) ОСОБА_1 повідомлено про відмову від послуг адвоката та скасування довіреності від 02.01.2018 року, таким чином відповідно статті 248 Цивільного кодексу України представництво припинено.

Відповідачем зазначено, що в рішенні суду від 23.06.2022 по справі № 420/21953/21 не зазначено спосіб виплати ОСОБА_1 пенсії, тому виплата пенсії може здійснюватися через банківську установу відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 159.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Мирковічем В.Ю. 01.09.2023 року направлено до ГУ ПФУ в Одеській області лист за вих. № 103, в якому повідомлено пенсійний орган, що замість скасованої довіреності від 02.01.2018 року ОСОБА_1 послідовно видав своєму представнику адвокату Мирковічу В.Ю. дві нові довіреності на право представляти його інтереси у ГУ ПФУ в Одеській області: №341/22 від 09.09.2022 року; № 761/2023 від 11.01.2023 року.

У зв`язку з викладеним, представник ОСОБА_1 просив пенсійний орган відновити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на вказані банківські реквізити.

Вказаний лист отримано пенсійним органом 05.09.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ГУ ПФУ в Одеській області не надано відповіді на заяву представника позивача, а також не вчинено дій щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що він визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

За правилами ст. 1 Закону № 1058-IV пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 7 Закону № 1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 51 Закону № 1058-ІV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно положень даного рішення оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Отже, за своїм змістом рішення Конституційного Суду України надає висновок щодо неконституційності положень Закону № 1058-ІV стосовно пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Внаслідок його ухвалення у таких осіб відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

Отже суд вважає, що ОСОБА_1 як громадянин України має право на виплату призначеної йому пенсії, що підтверджується, зокрема, наявними рішеннями суду відносно позивача.

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Тобто п. 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596 (далі Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Відповідно до п. 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

За п.8, п.9 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно із п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

За змістом приписів п.12, п.13 Порядку №1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

З аналізу викладеного вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме:

- особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду;

- від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» (Одеська філія), IBAN/рахунок НОМЕР_1 .

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі довіреностей №341/22 від 09.09.2022 року; № 761/2023 від 11.01.2023 року, якими надано право ОСОБА_5 на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Листом № 1500-0501-8/88822 від 01.09.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено представника позивача про те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2022 року у справі №420/21953/21, ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.09.2019 року.

Вказаним листом пенсійним органом також повідомлено представника позивача про необхідність подання заяви про виплату пенсії через установу банку шляхом особистого звернення до будь-якого органу Пенсійного фонду України або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України використання засобів кваліфікованого електронного підпису, або через представника установи уповноваженого банку до будь-якого органу Пенсійного фонду України.

Листом за вих. № 037 від 13.03.2023 р. представником ОСОБА_1 адвокатом Мирковічем В.Ю. направлені до ГУ ПФУ в Одеській області оригінали нотаріально посвідчених та посвідчених штампом апостиль документів, а саме: засвідчення перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед живих за №757/2023 від 01.01.2023 року; довіреність №761/2023 від 11.01.2023 року на право представляти інтереси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримувати нараховану йому пенсію.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем дотримана процедура щодо подачі заяви про виплату пенсії на банківський рахунок.

Згідно з пункту 4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено право особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Таким чином, прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заявником заяви, спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності. Більше того, законодавством надано право уповноваженому органу вимагати, в тому числі, від заявника дооформлення поданих при зверненні документів та подання додаткових відомостей, необхідних для прийняття вмотивованого рішення.

Проте, судом встановлено, що за результатом розгляду заяви представника позивача за №103 від 01.09.2023 року відповідач не надав заявнику жодної відповіді та не прийняв рішення про поновлення виплати пенсії чи про відмову в поновленні її виплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви ОСОБА_6 №103 від 01.09.2023 року, про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок.

Суд зазначає, що уповноваженим органом для поновлення виплати пенсії є територіальний орган Пенсійного фонду, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права.

Зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року слідує, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Відповідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, у зв`язку з встановленням судом факту невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку та з метою захисту порушеного права позивача на пенсію, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії за віком №103 від 01.09.2023 року, подану його представником адвокатом В.Ю.Мирковічем, та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596.

Разом з тим, суд вважає передчасною вимогу позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати грошові кошти, які підлягають виплаті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості пенсії за віком, починаючи з 01.09.2019 року на визначені банківські реквізити, оскільки надані представником позивача документи для вирішення питання про поновлення пенсії на визначений банківський рахунок не розглянуті пенсійним органом відповідно до діючого законодавства та рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 не прийнято.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання пенсійного органу відновити нарахування та виплату позивачу пенсії, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви представника ОСОБА_1 щодо відновлення виплати пенсії, суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м.Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 №103 від 01.09.2023 року, про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії за віком №103 від 01.09.2023 року, подану адвокатом В.Ю.Мирковічем, та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.