Справа № 520/24088/23
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р. №520/24088/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель" (вул. Автогенна, буд. 7,м. Харків,61009, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Приватне акціонерне товариство "Завод Південкабель", з адміністративним позовом до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023; рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023; картку відмови у митному оформленні випуску № UA807200/2023/000461; картку відмови у митному оформленні випуску № UA807200/2023/000471.

В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення, картки відмови та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

27.09.2023 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від Харківської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував вказавши, що в результаті вивчення поданих позивачем до митного оформлення документів, перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених митницями ДМС України раніше, було встановлено, що задекларований рівень вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені і митному відношенні іншими митницями ДФС раніше. Зазначає, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 19 травня 2022 року між «LYMERTIN COMPANY INC» (USA) та ПАТ «ЗАВОД ПВДЕНКАБЕЛЬ» укладено контракт Y7-19522, згідно з яким продавець зобов`язується прийняти та оплатити Полімерну сировину в Гранулах, в подальшому іменований Товар, в повній відповідності з технічними характеристиками виробника в кількості, асортименті і за цінами згідно з додатками, що є доповненням і невід`ємною частиною даного Контракту (копія додається).

Ціна на Товар, що поставляється за цим контрактом, встановлюється в доларах CIIA (USD).

Ціна за тонну Товару включає вартість упаковки і маркування.

Ціна за одиницю товару (1 МТ) вказується в Додатках до цього Контракту.

Оплата за Товар повинна бути здійснена у валюті долар США (USD) на умовах 100% передоплати, якщо інше не зазначено в додатках до цього контракту.

Вартість кожної конкретної партії Товару узгоджується сторонами додатково шляхом підписання Додатків, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Сторони підписали рахунок-проформу від 05.05.2023 № 50523 з основними характеристиками товару.

Згідно з Додатком № 5 від 05.05.2023 (копія додається) Сторони погодили поставку лінійного поліетилену низької щільності: 44 топи, Бреши: INNOPLUS, маркиLL7420 за ціною 1300 доларів США за 1 топу; 22 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів США за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Умови поставки - CFR, Гданськ Польща. Відвантаження протягом червня 2023. Умови оплати 100% передплата до 15.05.2023.

У рахунку-проформі від 05.05.2023 № 50523 сторони погодили основні характеристики товару, а також строк та порядок оплати, загальні умови поставки, валюту оплати, дату відправлення.

Покупець (ПАТ «ЗАВОД ШВДЕНКАБЕЛЬ») сплатив на рахунок Продавця («LYMERTIN COMPANY INC» (USA) 86 900,00 доларів США як передплату за контрактом YZ-19522 від 19.05.2023, що підтверджується платіжним дорученням № 18 від 17.05.2023.

Коносамент № MRFB227766747 засвідчив укладення договору перевезення вантажу морським судном у порт розвантаження Гданськ, Польща, прийняття вантажу для перевезення, а також надав право ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ» одержати вантаж у місті поставки.

Комерційний рахунок-фактура № від 19.06.2023 за контрактом YZ-19522 від 19 травня 2022 року засвідчив поставку товару у порт розвантаження - Гданськ, Польща, дата відправлення: 24.06.2023.

В подальшому покупцем був укладений Договір № 1405 від 14.05.2021 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів (копія додається), отримані довідки про транспортно-експедиційні витрати для подання у митні органи, а також міжнародні автомобільні товарно-транспортні накладні.

З метою митного оформлення товару, позивач, через митного брокера, подав митні декларації № 23UA67U4 від 17.08.2023 та № 23UA56U5 від 22.08.2023, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією № 23UA67U4 від 17.08.2023 позивачем подано: - сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; - Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; - Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; - Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB від 12.08.2023; - Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 20.04.2023; - Банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 17.05.2023; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3307 від 12.08.2023; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1208/1-23 від 12.08.2023№ - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 02.05.2023; - Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № YZ-19522 від 19.05.2022; - Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; - Договір (контракт) про перевезення № 1405 від 14.05.2021; - Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; - Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; - Інші некласифіковані документи технічна інформ.LL7420A від 09.01.2018; Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією №23UA56U5 від 22.08.2023 позивачем подано: - Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2023; - Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 50523 від 05.05.2023; - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 19.06.2023; Коносамент (Bill of lading) № MRFB227766747 від 24.06.2023; - Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2743/I/2023/JB/1 від 17.08.2023; - Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № від 19.06.2023; - Банківський платіжний документ, №18 від 17.05.2023; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3323 від 17.08.2023; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1708/1-23 від 17.08.2023; - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 02.05.2023; - Документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини Біржа PLATTS від 03.05.2023; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № YZ-19522 від 19.05.2022; - Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №5 від 05.05.2023; - Договір (контракт) про перевезення №1405 від 14.05.2021 Договір (контракт) про перевезення б/н від 30.12.2021; - Інші некласифіковані документи б/н (Лист про взаємозалежн.) від 19.12.2022; - Інші некласифіковані документи технічна інформ. LL7420A від 09.01.2018; - Копія митної декларації країни відправлення №А018-1-6606-01981 від 18.06.2023.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач додатково надав копії: листа комерційної пропозиції від 02:05.2023, експортної митної декларації, міжнародної товарно-транспортної накладної.

ПАТ «Завод Південкабель» було відмовлено у митному оформленні товарів та видано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461, № UA807200/2023/000471 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023.

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митними деклараціями: за ЕМД №23UA99U4 від 17.08.2023 та №23UA89U5 від 22.08.2023 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митних декларацій та документів прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023.

У графі 33 зазначених рішень в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:

- Сума яка зазначена в Платіжному дорученні №18 від 17.05.2023 не відповідає сумі зазначеній у інвойсі № від 19.06.2023 наданому до митного оформлення;

- в наданому рахунку транспортних послуг №3323 від 17.08.2023 відсутня інформація, щодо вартості експедиційних послуг за межами митної території України, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ:

- код товару в ЕК МД не відповідає заявленому до митного оформлення;

- платіжне доручення №18 від 17.05.2023 надано з порушенням вимог постанови Правління НБУ № 216 від 29.07.2022 (підпис та печатка відповідальної особи покупця);

- рахунок щодо транспортних витрат надано від особи яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданої CMR №2743/1/2023/JB/1 від 17.082023;

- декларантом не надано договір транспортних послуг, тобто можливо не додання всіх складових до розрахунку митної вартості (документ зазначений під кодом 4301 №1405 не придатний до читання;

- додатково було надано комерційна пропозиція з терміном дії 02.05.2023 до 05.05.2023, але в рахунок № дата від 19.06.2023. тобто документ не відповідає рахунку;

- безпідставне зменшення фактурної вартості.

Джерелом інформації для вказаних Рішеннь по товару : МД №UA 500020/2023/744 від 20 01.2023 (яка оформлена зазначеним суб`єктом в інших митницях, аналогічного товару, виробника, по ціні угоди за першим методом (ДМВ1).

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МК України.

Розрахунок митної вартості: товар № 1: 1.56 дол. США/кг. (курс 36.5686) Ч 22000 кг= 34320,00 дол США.

Разом з тим, суд зазначає, що надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Відповідач, в межах здійснення консультацій, не зазначив які саме документи слід додаткового надати митному органу, а лише послався в запиті наст.53 МКУ.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Щодо посилань що декларантом підприємства було надано до митниці митну декларацію країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ - та не зроблено верифікацію експортної митної декларації відповідно до вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Згідно з листом Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627-ЕП, адресованим Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Разом з цим, відповідачем ані в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, ані в відзиві не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.

Так само не зазначено обґрунтування необхідності здійснення декларантом верифікації декларації країни відправлення, враховуючи, що в силу положень вказаного листа Державної митної служби України, на який посилається сам відповідач, верифікована експортна митна декларація використовується митними органами виключно як додаткова довідкова інформація.

Таким чином посилання відповідача щодо не здійснення перекладу та не зроблено верифікацію експортної митної декларації суд вважає необґрунтованими.

Стосовно зазначення інвойсу № 50523 від 05.05.2023 в платіжному дорученні судом встановлено, що це є рахунком проформою.

На виконання контракту 77-19522 від 19 травня 2022 року Сторони підписали рахунок-проформу від № 50523 від 05.05.2023 з основними характеристиками товару.

Судом встановлено, що це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Проформа не є рахунком, виставлений покупцю, як документальне оформлення усних домовленостей, або оголошення ціни, обсягів поставки товару чи послуг.

Позивач пояснив, що оскільки у Додатку № 5 від 05.05.2023 до контракту Y7-19522 від 19 травня 2022 року Сторони погодили умови оплати 100% передоплата до 15.05.2023, тому у платіжному дорученні і було посилання саме на рахунок-проформу, а не на рахунок-фактуру (комерційний інвойс), який ще не був складений.

Комерційний рахунок-фактура № був складений 19.06.2023. Складання двох рахунків (проформи та комерційного) не суперечить правилам міжнародної торгівлі, цілком відповідає звичаям ділового обороту.

Також, суд зауважує, що рахунок-проформа від № 50523 від 05.05.2023 та комерційний рахунок-фактура № від 19.06.2023 не суперечать один одному, містять однакову ціну на товар, а отже посилання відповідача в цій частині є безпідставним.

Щодо невідповідності суми, яка зазначена в Платіжному дорученні № 18 від 17.05.2023 сумі зазначеній у інвойсі № від 19.06.2023 наданому до митного оформлення, судом встановлено наступне.

Згідно з пунктом 3.3. Контракту Y7-19522 від 19 травня 2022 року вартість кожної конкретної партії Товару узгоджується сторонами додатково шляхом підписання Додатків, які с невід ємною частиною цього контракту.

Відповідно до пункту 5.1. Контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року Товар поставляється партіями за взаємною згодою Сторін відповідно до Інкотермс 2010.

Згідно з Додатком № 5 від 05.05.2023 Сторони погодили поставку лілійного поліетилену низької щільності: 44 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL7420 за ціною 1300 доларів США за 1 тону; 22 топи, Брепд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів США за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Оскільки за умовами поставки передбачена 100% передплата всієї партії товару, то і платіжним дорученням №18 від 17.05.2023 була здійснена оплата всієї партії, а саме: 44 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL7420 за ціною 1300 доларів США за 1 тону; 22 тони, Бренд: INNOPLUS, марки LL6428A, 1350 доларів СПЛ за 1 тону. Загальна сума поставки 86 900,00 доларів США.

Також судом встановлено, що фактично за комерційним рахунком-фактурою № від 19.06.2023 було поставлено 44 тони лінійного поліетилену низької щільності, марки 1.1.74201 на суму 57200,00 доларів США. 22 топи лінійного поліетилену низької щільності марки LL6428 по ціні 1350 доларів США за 1 тону на загальну суму 29700,00 доларів США були поставлені 25.07.2023 на підставі комерційного рахунку фактури № від 05.06.2023.

Таким чином у відповідача були всі можливості встановити всі складові митної вартості товару та проаналізувати інформацію, що партія товару погоджена сторонами у Додатку № 5 від 05.05.2023 поставлялася двома частинами, кожна марка окремо.

За умовами поставки була здійснена 100% передплата товару. Для обох марок лінійного поліетилену низької щільності с загальним рахунок проформа від № 50523 від 05.05.2023 та окремі для кожної марки товару комерційні рахунки фактури (№ від 05.06.2023 та № від 19.06.2023), оскільки кожна марка товару поставлялася у різний час.

Твердження відповідача щодо ненадання інформації про вартість експедиційних послуг за межами митної території України спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачем були надані довідки про транспортно-експедиційні витрати № 1208/1-23 від 12.08.2023 та № 1708/1-23 від 17.08.2023, які містять вичерпну інформацію про транспортно-експедиційні витрати автомобіля по маршруту м. Гданськ м/п Ягодин м. Харків (на адресу ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКЛЬЕЛЬ»), в тому числі саме за межами України (місто Гданськ знаходиться на території Республіки Польщі).

Щодо розбіжності рахунку у міжнародній автомобільній товарно-транспортній накладній та у МД, наданій до митного оформлення, судом встановлено наступне.

Відповідно до Договору № 1405 від 14.05.2021 Експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу.

Також надані рахунки транспортних послуг № 3307 від 12.08.2023 та № 3323 від 17.08.2023, де безпосередньо розрахована вартість транспортно-експедиційних послуг. Крім того, суд зауважує, що діючим законодавством не встановлено обмежень у залученні третіх осіб для виконання перевезень.

При чому, вантажоодержувачем у міжнародній автомобільній товарно-транспортній накладній зазначається ПАТ «ЗАВОД ПІВДЕНКАБЕЛЬ». Таким чином посилання в цій частині є безпідставним.

Щодо не відповідності платіжних доручень вимогам постанови Правління НБУ № 2016 від 28.07.2008, суд зазначає наступне.

Так, приписами розділу II п. 14., п.п. 13 Постанови НБУ № 216 від 28.07.2008 встановлено, що платіжна інструкція в іноземній валюті оформлена в електронній формі, повинна містити підпис (власноручний чи електронний) відповідальної особи платника, яка відповідно до законодавства України має право розпоряджатися рахунком.

Враховуючи, що платіжні доручення оформлені в електронній формі, до останніх не застосовуються вимоги щодо обов`язкової наявності печатки та зазначення ПІБ відповідальної особи з власноручним підписом, а тому посилання в цій частині суд вважає необґрунтованими, оскільки платіжне доручення за яким було здійснено передоплату по контракту YZ-19522 від 19 травня 2022 року містить всі необхідні реквізити, прийняті контрагентом «LYMERTIN COMPANY INC» (USA).

Щодо посилань митного органу на наявність розбіжностей між кодом товару зазначеним у поданій митній декларації та кодом товару, який зазначено у ЕК митної декларації, суд зазначає наступне.

У графі 33 митних декларацій № 23UA67U4 від 17.08.2023 та № 23UA56U5 від 22.08.2023 вказано код 39019080, який відповідно до кодів товарів в УКТ ЗЕД є під категорією «-інші» в категорії з 39 по 40 Полімерні матеріали, пластмаси та вироби з них; каучук, гума та вироби з них.

В графі 31 митних декларації вказано опис товару: "Бутеновий співполімер у вигляді гранул…»

Тобто, коди товару, вказані в митних деклараціях відповідають опису товару, який заявлено до митного оформлення, що свідчить про відсутність розбіжностей визначення коду товару зазначеного у митній декларації та у ЕК митної декларації.

Доводи відповідача про те, що документи подані Позивачем для митного оформлення містять розбіжності, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та не дозволяли у належний спосіб перевірити числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо його ціни, не відповідають обставинам справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 57 МК Верховний Суд зробив у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а. Підстав для відступу від цього висновку колегія суддів не знаходить.

Суд також враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Крім того, суд зауважує, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Враховуючи вищезазначене, рішення про коригування митної вартості товару № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 та № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023, прийнято Відповідачем з порушенням ст. ст. 53, 55, 57, 58, 64 Митного кодексу України, є незаконними і необґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про їх скасування.

Як наслідок, підлягають скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрать здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель" (вул. Автогенна, буд. 7,м. Харків,61009, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б,м. Харків,61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000411/2 від 17.08.2023 Харківської митниці.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000461 Харківської митниці.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000435/2 від 22.08.2023 Харківської митниці.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000471 Харківської митниці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Приватного акціонерного товариства "Завод Південкабель" () витрати зі сплати судового збору у сумі 8052,00 грн. (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 06.12.2023 року.

Суддя Бідонько А.В.