Справа № 400/10393/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р. № 400/10393/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання дій протиправними; визнання протиправним та скасування наказу від 11.07.2023 № 305,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

дії військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч або відповідач) щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення «суворої догани» наказом командира В/ч визнати протиправними;

наказ командира В/ч від 11.07.2023 № 305 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення «суворої догани» визнати протиправним та скасувати.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним дисциплінарного проступку.

В/ч у відзиві (арк. 29-31) позов заперечила. Відповідач подав додаткові пояснення до відзиву (арк. 39-43).

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено судом, 06.07.2021 ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (арк. 8-9).

Позивач проходить службу у В/ч на посаді стрільця взводу охорони батальйону охорони.

08.07.2023 командир В/ч видав наказ № 299 «Про призначення службового розслідування» (далі Наказ № 299, арк. 56-57).

Відповідно до Наказу № 299, службове розслідування мало встановити причини та умови, що сприяли самовільному залишенню 07.07.2023 місця розташування підрозділу роти охорони батальйону охорони В/ч матросом ОСОБА_1 . Пунктом 3 Наказу № 299 позивача було усунуто від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

09.07.2023 командир В/ч видав наказ № 301 «Про призначення службового розслідування» (далі Наказ № 301, арк. 60-61).

Відповідно до Наказу № 301, службове розслідування мало встановити причини та умови, що сприяли самовільному залишенню 08.07.2023 місця розташування підрозділу роти охорони батальйону охорони В/ч матросом ОСОБА_1 . Пунктом 3 Наказу № 301 позивача було усунуто від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

У додаткових поясненнях до відзиву В/ч вказала, що Наказ № 299 та Наказ № 301 були доведені позивачу 13.07.2023.

10.07.2023 командир роти охорони звернувся до командира батальйону охорони з рапортом, в якому зазначив, що «… 10.07.2023 р. о 17-00 … ОСОБА_1 без дозволу самовільно залишив місце постійної дислокації роти охорони батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ... Місце його знаходження невідоме, приймаються міри по його розшуку …» (арк. 36).

11.07.2023 командир роти охорони звернувся до командира батальйону охорони з рапортом, в якому зазначив, що «… ОСОБА_1 11.07.2023 р о 8-00 самостійно повернувся до місця розташування підрозділу, а саме м. Очаків, вул. ... Причини своєї відсутності не пояснив …» (арк. 38).

11.07.2023 командир батальйону охорони звернувся до командира В/ч з рапортом, в якому, зокрема, зазначив, що «… своїм вчинком стрілець роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 порушує виконання бойового наказу щодо оборони м. Очаків № 129ДСК від 10.04.2023 року, а також відмова виконувати усний наказ та свої функціональні обов`язки. Прошу Вас притягнути … ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності …» (арк. 35).

11.07.2023 командир В/ч видав наказ № 305 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі Наказ № 305, арк. 32-34).

У Наказі № 305 дії ОСОБА_1 із самовільного залишення місця розташування підрозділу роти охорони батальйону охорони, що суперечить змісту бойового розпорядження військового коменданта оборони м. Очаків № 129ДСК від 10.04.2023, були кваліфіковані як порушення статей 30, 37, 127, 128 затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на підставі чого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення йому «суворої догани».

Зазначеними у Наказі № 305 нормами встановлено:

30. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

37. Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

127. Солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Солдат підпорядковується командирові відділення.

128. Солдат зобов`язаний:

підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;

знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою;

знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права;

сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;

постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички;

знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно);

додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;

бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;

виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання;

повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку;

своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;

неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки;

виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);

у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття;

під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Правомірність Наказу № 305 є предметом оскарження у цій справі.

У позові ОСОБА_1 вказав, що з 24.02.2022 по теперішній час йому не були доведені накази, бойові розпорядження та інші правові підстави щодо залучення до служби, порядку та умов несення служби та виконання обов`язків у службовий час. Також позивач зазначив, що до теперішнього часу не визначено місце розташування підрозділу, в якому він проходить службу. Позивач зазначив, що «… оскілки я, на виконання наказів Командира військової частини НОМЕР_1 №299 від 08.07.2023 року та №301 від 09.07.2023 року був відсторонений від виконання службових обов`язків та забезпечений житлом поза межами військової частини, то і не мав будь-яких правових та моральних підстав знаходитись у місці так званої дислокації підрозділу, що суперечить вимогам Статутів Збройних сил України та інших норм діючого законодавства …».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 10.07.2023 йому було відомо про усунення від виконання службових обов`язків, проте він не знав, від чого конкретно його було усунуто. О 17-00 10.07.2023 позивач перебував за адресою постійного проживання, а 11.07.2023 вранці прибув на службу (приміщення, розташоване за адресою: м. Очаків, вул. …). Також ОСОБА_1 повідомив, що 10.07.2023 ввечері його безпосередній командир був відсутній, питати дозволу не було в кого.

В судовому засіданні представник відповідача вказав, що 24.02.2022 командир В/ч видав наказ № 64 «Щодо переходу військової частини НОМЕР_1 на штат воєнного часу» (арк. 54), відповідно до якого з 24.02.2022 особовий склад частини був переведений на казармений стан (у визначених місцях розташування та несення служби). При цьому, згідно з наказом Начальника штабу заступника Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, командири військових частин були зобов`язані розосередити особовий склад та не допустити його одночасне скупчення у одній споруді (будівлі, приміщенні) як вдень, так і вночі під час відпочинку; визначити для укриття особового складу у населених пунктах наявні споруди, що здатні захистити від вогневого впливу артилерії, бомбового та ракетного удару та обладнати надійні захисні фортифікаційні споруди у польових умовах (арк. 53). Інформація про військовослужбовців В/ч, які залишали місце несення служби з дозволу командира (в тому числі тих, які після завершення службового часу відбували до місць проживання), вносилася до «Книгу обліку звільнених роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 » (арк. 47-50), і в цій книзі відомості про ОСОБА_1 відсутні. Також відповідач зазначив, що усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків не звільняє його від обов`язку проходження військової служби та виконання відповідних обов`язків в межах, визначених командиром.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статей 1, 2 затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Частиною другою статті 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Відповідно до частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Факт відсутності 10.07.2023 о 17-00 за місцем несення служби, як і факт відсутності дозволу командира на залишення місця несення служби, позивач не заперечив.

Суд відхилив доводи ОСОБА_1 про «… невизначеність правових підстав залучення … до служби … у період з 24.02.2022 по 08.07.2023 (включно) …», оскільки позивач сам визнав, що він «… був змушений керуватись вимогами ст. 10 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та перебував на території частини щоденно не менше ніж з 08:00 годи до 17:00 годин …». Отже, ОСОБА_1 було відомо місце несення служби.

Відповідно до пункту 4.33 розділу IV затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», військовослужбовці, усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою, продовжують проходити військову службу згідно з пунктом 122 Положення, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини. Виконання обов`язків військової служби такими військовослужбовцями здійснюється за місцем проходження служби або у разі відсутності обмеження свободи пересування військовослужбовця - в іншому місці, визначеному посадовою особою, у чиєму підпорядкуванні вони перебувають.

Таким чином, отримання ОСОБА_1 08.07.2023 (як вказано у позові) інформації про усунення його від виконання службових обов`язків не мало вплинути і не вплинуло (про що свідчить прибуття позивача у місце проходження служби в наступні дні) на дотримання ним службової дисципліни.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за самовільне (тобто без дозволу командира) залишення місця проходження служби, і жодних додаткових вимог до ОСОБА_1 (виконання яких могло б спричинити порушення його права на відпочинок) не висувалося.

Суд критично оцінив аргументи Філіппова про те, що протягом тривалого часу (з 24.02.2022 або з 25.12.2022, як вказано у рапорті) йому не було відомо про те, де саме він мав нести службу, про зміст його службових обов`язків, про порядок та умови несення служби, про неознайомлення з «… будь-якими правовими підставами визначення місця розташування підрозділу (накази, розпорядження та ін.) …». До позову доданий рапорт від 14.07.2023 (арк. 14), в якому позивач просив ознайомити його з правовими підставами виконання службових обов`язків на спостережному пункті в районі … надати витяги з відповідних документів про виконання службових обов`язків з 25.12.2022 до 04.07.2023 під час проходження військової служби за контрактом. Дата цього рапорту свідчить про те, що до липня 2023 року у позивача не виникало жодних питань щодо того, де і яким чином він мав виконувати свої службові обов`язки, і в чому полягала сутність цих обов`язків.

З урахуванням наведеного суд встановив, що відповідач обґрунтовано дійшов висновку про порушення позивачем військової дисципліни, тому підстави для визнання протиправним та скасування Наказу № 305 відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 06.12.2023.

Суддя В.В. Птичкіна