Справа № 420/810/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/810/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-5) ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому - ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби: з 10.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 08.11.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби: з 10.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 08.11.2022.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований до списківв особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що у періоди з 10.03.2022 по 23.05.2022, з 01.06.2022 по 31.07.2022, з 09.10.2022 по 08.11.2022, з 10.12.2022 по 08.01.2023 на підставі бойових розпоряджень він перебував у службових відрядженнях, де виконував бойові завдання, а тому мав право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Проте військовою частиною НОМЕР_1 частково виплачено йому збільшену додаткову винагороду, залишивши без задоволення періоди з 10.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 08.11.2022.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач 26.12.2022 року звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно до часу участі у бойових діях, за вищезазначені періоди. За результатом розгляду заяви відповідач листом від 08.01.2023 року №42/105-23-вих відмовив у задоволенні заяви, у зв`язку з відсутнітю підстав для її задоволення.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року головуючим по справі визначена суддя Цховребова М.Г.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року головуючим по справі №420/810/23 визначена суддя Катаєва Е.В.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року прийнято до провадження справу, вирішено розпочати розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року витребувано у відповідача докази по справі та, враховуючи збереження процесуальних строків розгляду справи, зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 06.12.2023 року поновлено провадження по справі.

Відповідач в/ч НОМЕР_1 подав до суду відзив на позов (а.с.38-44), у якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечуванні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 09.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 23.05.2022, з 02.06.2022 по 03.06.2022, та за 08.07.2022 і 16.10.2022, за які ОСОБА_1 в повному розмірі виплачена додаткова винагорода у розмірі 100000 грн пропорційно часу участі у бойових діях і заходах.

Однак, в інші дні позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, тому позовні вимоги є безпідставиними.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 01.03.2022 року №82-ОС позивач призначений на посаду патрульного кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), зарахований до списків особового складу загону та на всі види забезпечення (а.с.12).

Під час проходження військової служби позивачем здійснювались наступні службові переміщення:

- з 10.03.2022 по 22.05.2022 перебував у службовому відрядженні у складі зведеного загону №2 в оперативному підпорядкуванні командира 1 ЗБС 28 ОМБР на підставі бойових розпоряджень від 10.03.2022 №17ДСК та від 23.05.2022 №279-ДСК, що підтверджується наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 11.03.2022 №55-ВВ та від 24.05.2022 №126-ВВ;

- з 01.06.2022 по 30.07.2022 перебував у службовому відрядженні в складі зведеного загону №4 до н.п. Южноукраїнськ, з метою виконання бойового розпорядження від 31.05.2022 №299ДСК, що підтверджується наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 01.06.2022 №134-ВВ та від 01.08.2022 №192-ВВ;

- з 09.10.2022 по 08.11.2022 перебував у службовому відрядженні в складі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б) для якісної організації оперативно-бойової діяльності на підставі бойового розпорядження від 08.10.2022 №578, що підтверджується наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 08.10.2022 №260-ВВ;

- з 10.12.2022 по 08.01.2023 перебував у службовому відрядженні в складі відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Тип Б) для нарощування сил та засобів на загрозливих напрямках, якісної організації оперативно-бойової діяльності на підставі рапорта підполковника ОСОБА_2 від 09.11.2022 що підтверджується наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 12.12.2022 №325-ВВ (а.с.13-16).

Наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) підтверджується, що позивачу вирішено виплатити збільшену додаткову винагороду за наступні періоди: з 09.04.2022 по 30.04.2022 (№216/1-ос від 08.05.2022), з 01.05.2022 по 23.05.2022 (№195-ос від 07.06.2022), з 02.06.2022 по 03.06.2022 (№258-ос від 08.07.2022), за 08.07.2022 (№309-ос від 05.08.2022) та за 16.10.2022 (№480-ос від 08.11.2022) (а.с.56-68).

26.12.2022 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом щоддо отримання інформації про підстави та причини невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди за березень-квітень 2022 року та, зокрема, довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення (а.с.17-20).

Відповідно до відповіді НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 08.01.2023 №42/105-23-Вих додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн у розрахунку на місяць за період березень-квітень 2022 року не виплачувалась, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не виконував завдання які б підпадали під п.2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 року №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 №168».

Також на запит надано довідку про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за період з лютого по грудень 2022 року, згідно якої ОСОБА_1 збільшена додаткова винагорода частково виплачена за липень, серпень, листопад 2022 року та не виплачена вгазалі за вересень, жовтень та грудень 2022 року (а.с.23).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому збільшеної додаткової винагороди за періоди служби з 10.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 09.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 08.11.2022, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абз.1 ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260).

Згідно з п.2 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать, зокрема, винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 17.08.2023, №734/2023 від 06.11.2023 та наразі триває до 14.02.2024 року.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, яка набрала чинності 28.02.2022 та застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції від 28.02.2022), встановлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому до постанови №168 неодноразо вносились зміни, зокрема: постановою КМУ від 07.03.2022 №217 виключено слова «(крім військовослужбовців строкової служби)»; постановою КМУ від 07.07.2022 №793 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 грн щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць».

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Головою Адміністрації Державної прикордонної служби України Дейнеко С. видано наказ «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28.02.2022 року №168» від 31.03.2022 №164-АГ (а.с.46-48), пунктом 12 якого передбачено, що цей наказ застосовується з 24.02.2022.

Згідно п.1 наказу від 31.03.2022 №164-АГ вирішено на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема, в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) Державної прикордонної служби України виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30 000 грн (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100 000 грн включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Пунктом 3 наказу №164-АГ визначено документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

30.07.2022 року Головою Адміністрації Державної прикордонної служби України Дейнеко С. прийнято наказ №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (а.с.51-53), який застосовується з 01.08.2022 року (п.16 наказу).

Пунктом 4 Наказу №392/0/81-22-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у документах, які встановлено п.3 наказу №164-АГ.

Таким чином, для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України у бойових діях або заходах у період з 24.02.2022 по 31.07.2022 достатньо одного документу з переліку: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення, або постові відомості; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу.

Між тим, з 01.08.2022 участь військовослужбовців у бойових діях або заходах підтверджується сукупністю інформації, що містится в документах згідно переліку.

Суд вважає, що сукупність інформації в цьому контексті є об`ємом незалежних один від одного відомостей, що створюють комплексне розуміння наявності чи відсутністі певних обставин.

При прийнятті справи №420/810/23 до провадження ухвалою суду від 18.09.2023 року витребувано у відповідача докази по справі, а саме копії: бойового наказу (бойове розпорядження), журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапорта (донесення) командира підрозділу (групи) про участь ОСОБА_1 (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань за березень, квітень, липень, жовтень та листопад 2022 року. Також ухвалою суду від 13.11.2023 року додатково витребувано докази по справи.

На виконання ухвал суду військова частина НОМЕР_1 подала до суду копії витягів із бойових розпоряджень начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України Вітровчака В., якими підтверджуються наступні обставини.

Згідно витягу з бойового розпорядження від 10.03.2022 року №17ДСК вирішено до 18:00 год 10.03.2022 року здійснити збір та висунення зведеного загону, до якого включено військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_1 . Термін готовності початку виконання бойових завдань з 20:00 год 10.03.2022 року (а.с.85-86).

Бойовим завданням другого зведеного загоду згідно бойового розпорядження від 23.05.2022 року №279ДСК є перехід у підпорядкування НОМЕР_2 прикордонного загону, особовий склад направлено до своїх підрозділів.

На підставі бойових розпоряджень від 10.03.2022 року №17ДСК та від 23.05.2022 року №279ДСК начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийнято накази №55-ВВ від 11.03.2022 та №126-ВВ від 24.05.2022 про відрядження ОСОБА_1 з 10.03.2022 у службове відрядження та прибуття до зведеного загону зі службового відрядження 23.05.2022 року (а.с.13).

Також згідно витягу з бойового розпорядження №299ДСК від 31.05.2022 року начальнику зведеного загону №4 вирішено здійснити заміну персоналу впчс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (у складі з ОСОБА_1 ) та продовжити виконання завдань, визначених бойовим розпорядженням. Термін готовності початку виконання бойових завдань з 20:00 год 10.03.2022 року (а.с.87-88).

На підставі бойового розпорядження №299ДСК від 31.05.2022 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийнято накази №134-ВВ від 01.06.2022 та №192-ВВ від 01.08.2022 про відрядження ОСОБА_1 з 01.06.2022 у службове відрядження та прибуття до зведеного загону зі службового відрядження 31.07.2022 року (а.с.13).

Отже, у періоди з 10.03.2022 по 22.05.2022 та з 01.06.2022 по 30.07.2022 позивач перебував у відрядженні для виконання бойових завдань на підставі бойових розпоряджень, що згідно п.3 наказу від 31.03.2022 №164-АГ є достатньою підставою для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Згідно матеріалів справи позивачу виплачено збільшену додаткову винагороду за період з 01.05.2022 по 23.05.2022, що не оскаржуєтьсяя позивачем. Доказів виплати позивачу допомоги за період з 10.03.2022 по 30.04.2022 відповідачем до суду не надано.

Водночас, у період дії наказу №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 року позивач також перебував у службових відрядженнях на підставі бойових розпоряджень.

Так згідно витягу з бойового розпорядження №578 від 08.10.2022 для виконання бойового завдання (заміни особового складу відділу прикордонної служби, який виконує бойове завдання на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») передано в підпорядкування військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.89).

На підставі бойового розпорядження №578 від 08.10.2022 начальником НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 08.10.2022 №260-ВВ, яким ОСОБА_1 відряджено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для якісної організації оперативно-бойової діяльності з 09.10.2022 по 08.11.2022 (а.с.15).

Суд дійшов висновку, що витягами з бойових розпоряджень, які наявні в матеріалах справи, підтверджується безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів також за період з 09.10.2022 по 08.11.2022.

При цьому, суд вважає, що військовослужбовець не може нести відповідальність за неналежне оформлення посадовими особами облікових документів для формування згідно наказу №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 року сукупності інформації за переліком документів.

Крім того, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, заявляючи про безпідставність позовних вимог, стверджував, що позивач у спірні періоди не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Суд такі доводи не приймає, оскільки матеріали справи містять витяги з бойових розпоряджень, якими підтверджуються службові відрядження позивача для виконання ним бойових завдань. Жодних доказів на підтвердження протилежного відповідачем до суду не надано.

Оскільки положення Постанови №168 є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

Також суд враховує, що підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України. Частиною 1 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету та територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії РФ проти України. Отже, підтримка військовослужбовців Збройних Сил України є одним із засобів розширення оборонних можливостей держави.

Обмеження прав захисникам і захисницям України є порушенням конституційної гарантії на соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, визначеної у ч.5 ст.17 Конституції України, та знижує довіру цих осіб до держави, яку вони ціною свого життя і здоров`я захищають.

Таким чином, Держава Україна без рівноцінної заміни чи компенсації безвідносно до її фінансових можливостей не може в односторонньому порядку відмовитись від зобов`язань щодо додаткових гарантій соціального захисту осіб, які виконують свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про вчинення відповідачем протиправної бездіяльності в частині ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, за періоди з 10.03.2022 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 30.07.2022 (оскільки з 31.07.2022 позивач вважається таким, що прибув до зведеного загоду із відрядження згідно наказу №192-ВВ від 01.08.2022) та з 09.10.2022 по 08.11.2022 на підставі постанови №168.

Суд вважає, що ефективним захистом порушених прав позивача в цій частині є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу на підставі постанови №168 за періоди з 10.03.2022 по 30.04.2022 та з 01.07.2022 по 30.07.2022 та з 09.10.2022 по 08.11.2022 збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, за періоди з 10.03.2022 по 22.05.2022 та з 01.06.2022 по 30.07.2022 та з 09.10.2022 по 08.11.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 10.03.2022 по 22.05.2022 та з 01.06.2022 по 30.07.2022 та з 09.10.2022 по 08.11.2022 збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва