Справа № 640/3326/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3326/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 13.12.2022) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» звернулося з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача від 17.08.2018 №6776/10/26-70-19-02;

- зобов`язати відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів у сумі 4384201,39 грн та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами ГУ ДКС України в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю оспорюваної відмови відповідача, оскільки він не обґрунтував відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету відсутністю відповідного судового рішення. Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач посилається на строки подання заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених коштів у кількості 1095 днів від дня її виникнення, не зважаючи на подані позивачем доповнення до раніше поданих заяв від 24.04.2013.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що у митних деклараціях, за якими позивач намагається повернути кошти, декларантом самостійно визначено митну вартість товарів, яка була прийнята митним органом і не коригувалась. Щодо повернення коштів, то такі дії вчинялись митним органом у випадку скасування рішення про коригування митної вартості, що не стосується цього спору. Крім того, заяви подані позивачем після закінчення 1095-денного строку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в аналогічних справах митний орган вчиняє дії щодо повернення надмірно сплачених митних платежів без визнання їх такими рішенням суду. Наголошує, що 27 липня 2018 року позивачем подано до митного органу доповнення до свої первісних заяв №№512-518 від 14.11.2013, і у відповідача були всі підстави для перегляду цих заяв із доповненнями та складання висновків про повернення коштів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач на підставі ст. 43 ПК України звернувся до Київської міжрегіональної митниці із завами №№512, 513, 514, 515, 516, 517, 518 від 14.11.2013 про повернення надмірно сплачених платежів у зв`язку із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2012 у справі №2а-8851/12/2670 про скасування рішень про визначення митної вартості товарів: №100000006/2011/413780/1 від 21.12.2011 в частині товарної позиції №1/1, №100000006/2012/410060/1 від 19.01.2012, №100190000/2012/410004/1 від 24.01.2012, №100190000/2012/410853/1 від 10.04.2012 в частині товарної позиції №1/1, №100190000/2012/411221/2 від 05.06.2012, №100190000/2012/411226/2 від 08.06.2012, №100190000/2012/411227/2 від 08.06.2012.

Листом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 03.12.2013 №14.1/6-11/8608 повідомлено про відсутність підстав для повернення коштів.

Позивач оскаржив таке рішення у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2014 у справі №826/8139/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.09.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач на підставі ст. 43 ПК України звернувся до відповідача із завами №№211, 212, 213, 214, 215, 216, 217 від 27.07.2018 про повернення надмірно сплачених платежів у зв`язку із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2018 №2а-8851/12/2670.

Листом відповідача від 17.08.2018 №6776/10/26-70-19-02 повідомлено позивачу про надання відповіді на його заяви від 14.11.2013 №№512-518 листом від 03.12.2013 №14.1/6-11/8608, а також про те, що після отримання цієї відповіді позивач впродовж 1095 днів не вчиняв дій щодо розгляду питання про повернення коштів, тому цей строк минув у 2016 році й відсутні підстави для повернення коштів.

Позивач вважаючи відмову відповідача у поверненні надмірно сплачених коштів протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено порушення оспорюваною відмовою вимог законодавства і прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою-третьою статті 301 МК повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пунктів 43.4 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/а надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою та відповідний перелік документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджено наказом міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, визначає послідовність виконання дій посадовими особами Держмитслужби та митниць Держмитслужби при поверненні, зокрема суб`єктам господарювання помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно з пунктами 1, 3 розділу III зазначеного Порядку повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною 5 статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що заяви позивача №№211, 212, 213, 214, 215, 216, 217 від 27.07.2018 подані відповідачу після закінчення 1095-денного строку з моменту складення митних декларацій (листопад 2011 року - вересень 2012 року), тому відмова відповідача є вірною та відповідає вимогам ст. 43 ПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивача на те, що заяви від 27.07.2018 подані у доповнення до заяв від 03.12.2013, адже попередні заяви розглянуті відповідачем, а прийняте ним рішення було оскаржено позивачем у судовому порядку і судом скасовано не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заяви позивача від 27.07.2018 є самостійними заявами, які належало розглянути окремо від заяв від 03.12.2013, незважаючи на зазначення позивачем додаткових відомостей.

При цьому, позивач був обізнаний про набрання законною силою рішенням суду у справі №826/8139/14, проте не вживав дій щодо повернення коштів, що свідчить про недоведеність позивачем порушення оспорюваною відмовою вимог законодавства і прав позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, апелянтом не було надано жодного судового рішення чи інших доказів, які б підтвердили дотримання ним 1095-денного строку встановленого на подання спірних заяв.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна