Справа № 160/25360/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 03.10.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" до Національної поліції України, в якому позивач просить суд:
- визнати дії Національної поліції України по відмову в розгляді та наданні інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498 протиправними;
- зобов`язати Національну поліцію України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Національної поліції України по відмові в наданні публічної інформації, яка стосувалась трудових прав та законних інтересів членів Профспілки.
Ухвалою суду від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 09.11.2023 продовжено Національній поліції України строк для надання відзиву на позовну заяву до 20 листопада 2023 року включно.
Станом на 07.12.2023р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відповідно до Статуту ППС «Правозахисники країни» (нова редакція) ППС «Правозахисники країни» створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську, та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
13.04.2023р. Первинною професійною спілкою "Правозахисники країни" подано до Національної поліції України запит профспілки на інформацію в порядку ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вих.№498, згідно якого просило надати скановану копію вказівки НП України від 07.04.2023 №4522 що стосується виконання повноважень поліції на деокупованих територіях.
Листом вих.№37зі/25/6-2023 від 18.04.2023р. Департамент організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування НП України повідомив голову Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" про те, що на теперішній час у розпорядженні НПУ відсутні відомості про укладання колективного договору між юридичною особою та НПУ (іншими суб`єктами поліції), що є необхідною умовою для набуття відповідним суб`єктом статусу професійної спілки працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
У запиті ППС "Правозахисники країни" не вказано відомості про конкретних поліцейських, яких стосуються питання захисту їх прав та законних інтересів та які за даними юридичної особи є її членами, а також на підставі яких нормативно-правових актів, документів, тощо встановлено (підтверджено) таке членство відповідних суб`єктів.
Після отримання від Національної поліції України листа від 18.04.2023 № 37зі/25/6-2023 про відмови у надані запитуваної інформації, ППС «Правозахисники країни» звернулася до Уповноваженого ВР України з прав людини зі скаргою профспілки про порушення порядку надання інформації визначеного Законом України «Про доступ до публічної інформації» вих.№692 від 29.05.2023р.
Листом представник Уповноваженого ВР України з прав людини звернувся до Національної поліції України з проханням повторно розглянути запит заявника від 13.04.2023 відповідно до вимог Закону та з урахуванням наданих роз`яснень.
У вищезазначеному листі повідомлено, що виготовлення сканованої копії вказівки (шифротелеграми) Національної поліції України від 07.04.2023 №4522 та надсилання її на електронну адресу Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" є порушенням вимог Порядку у сфері охорони державної таємниці.
Також в листі зазначено, що на виконання Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указі Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, з метою надання допомоги головним управлінням Національної поліції в Донецькій та Луганській областях з розгортання районних територіальних (відокремлених) підрозділів поліції та відновлення виконання завдань поліції на деокупованих територіях Національною поліцією підготовлено вказівку від 07.04.2023 №4522, яка виконання та оформлена як шифротелеграми.
За змістом статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 Закону, розголошення якої може завдати шкоди, особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.
Абзацом першим пункту 515 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013 року №939 визначено, що порядок поводження з несекретними шифротелеграми повинен здійснюватися відповідно до правил поводження із секретними шифротелеграми. Крім того, згідно з абзацом четвертим пункту 523 згаданого Порядку зняття копій з вихідних шифротелеграм забороняється.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в розгляді та наданні інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939), який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до ст.1 Закону №2939 публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Пунктом 2 ч.1 ст.5 Закону №2939 визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Статтею 43 Конституції України визначено, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Відповідно до ст.23 Закону №2939 рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити:
1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;
2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;
3) ненадання відповіді на запит на інформацію;
4) надання недостовірної або неповної інформації;
5) несвоєчасне надання інформації;
6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;
7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 №1045-XIV (далі - Закон №1045-XIV), професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному закладі освіти.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
За приписами частини 1 статті 2 Закону №1045-XIV професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
При цьому, статтею 3 Закону №1045-XIV визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Службі судової охорони встановлюються відповідними законами.
Як передбачено ч. 1 ст. 28 Закону №1045-XIV профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну.
Згідно зі ст. 45 Закону №1045-XIV роботодавці, їх об`єднання зобов`язані в тижневий термін надавати на запити профспілок, їх об`єднань інформацію, яка є в їх розпорядженні, з питань умов праці та оплати праці працівників, а також соціально-економічного розвитку підприємства, установи, організації та виконання колективних договорів і угод.
У разі затримки виплати заробітної плати роботодавець зобов`язаний на вимогу виборних профспілкових органів дати дозвіл на отримання в банківських установах інформації про наявність коштів на рахунках підприємства, установи, організації або отримати таку інформацію в банківських установах і надати її профспілковому органу. У разі відмови роботодавця надати таку інформацію або дозвіл на отримання інформації його дії або бездіяльність можуть бути оскаржені до місцевого суду.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Водночас частинами 1, 2 статті 104 Закону №580-VIII передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Так, згідно із матеріалів справи, за положеннями Статуту ППС «Правозахисники країни», затвердженого загальними зборами засновників ППС «Правозахисники країни» профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №1045-XIV профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Так, положення статті 28 Закону №1045-XIV не обмежують право профспілки отримувати інформацію лише у роботодавця, оскільки зазначеною нормою надано право профспілці на отримання безоплатної інформації від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів.
Відсутність факту укладання колективного договору, на який посилається відповідач не є обставиною, яка виключає відсутність підстав у відповідача для розгляду запиту позивача, оскільки ППС «Правозахисники країни» є легалізованою, відтак, користується усіма наданими їй Законом правами та повноваженнями.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №804/50/17.
Разом з тим, пунктом 8 статті 6 Закон №2939 визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.
До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
В даному випадку, права позивача порушуються не діями Національної поліції України по відмову в розгляді та наданні інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498, а фактично відмовою Національної поліції України у наданні інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498, викладеної у листах від 18.04.2023 №37зі/25/6-2023 та від 09.08.2023р. №2059/25/6-2023, у зв`язку з чим суд вважає необхідним залишити вимоги про визнання протиправними дій без задоволення.
На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийте за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову Національної поліції України в розгляді та наданні інформації на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498, викладену у листах від 18.04.2023 №37зі/25/6-2023 та від 09.08.2023р. №2059/25/6-2023.
Щодо позовним вимог про зобов`язання Національну поліцію України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498, суд зазначає наступне.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи вищевикладене та те, що вирішення питання віднесення інформації до публічної інформації з обмеженим доступом належить до повноважень розпорядника інформації, відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути запит Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" від 13.04.2023 року за вих.№498.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2684,00 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 2, 5, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволені інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко