Справа № 560/13833/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративного-господарського штрафу №ПШ 030168, винесену відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.07.2023 відносно ОСОБА_1 .

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (сім тисяч) гривень та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийнята відповідачем постанова № ПШ 030168 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 51 000 грн є неправомірною, винесеною без з`ясування усіх обставин та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 01.08.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що посадовими особами під час рейдової перевірки було проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який використовується позивачем та встановлено згідно акту №027688, що повна маса транспортного засобу склала 36,9 т при допустимій нормі 24т, що складає 53,75% перевищення від нормативу .

Клопотань про проведення точного габаритно-вагового контролю уповноважена особа позивача (водій транспортного засобу) не заявляла і заперечень у актах перевірки не виклала.

Про розгляд акту №027038 та акту №027064, позивача було інформовано листом-повідомленням, рекомендованим листом. Про отримання цього листа позивач не заперечує.

Враховуючи вищенаведене, проведення перевірки здійснювалось згідно вимог Порядку №1567, а оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих під час перевірки.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

27.06.2023 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області підчас проведення рейдової перевірки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF/BODEX реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Перевірка здійснювалася на ділянці автодороги А/ДО-231702, с. Розсоша.

Водій, який знаходився за кермом транспортного засобу - ОСОБА_2 , передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів та товаро-транспортну накладну.

При перевірці накладної №129 від 27.06.2023 посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено, що повна маса транспортного засобу склала 36,9 т при допустимій нормі 24 т, що складає 53,75% перевищення параметрів від нормативу, внаслідок чого посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027688 від 27.06.2023.

Також при проведенні зазначеної перевірки було складено акт № 0051980 про перевищення транспортним засобом допустимої норми вагових параметрів, відповідно до якого допустима норма 24 т, а фактична 36, 9 т.

Після розгляду вищевказаних актів 19.07.2023 в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області державної служби України з безпеки на транспорті С. Панчук виніс постанову № ПШ 030168 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у сумі 51 000 грн.

Позивач вважає таку постанову неправомірною, винесеною без з`ясування усіх обставин та такою, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-III).

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12,14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені вимоги до автомобільного перевізника, згідно яких він зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22. 5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

б) фактичної маси: двохвісних, трьохвісних та чотирьохвісних автомобілів з напівпричепами для доріг місцевого значення - 24 т.

Рух транспортних засобів та їх составів, у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1. 9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд встановив, що перевірка транспортного засобу, що належить позивачеві, здійснювался на ділянці автодороги О-231702, яка згідно з розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.01.2022 №27/2022-р "Про переліки автомобільних доріг загального користування місцевого значення області" віднесена до автомобільних доріг загального користування місцевого значення Хмельницької області.

З наданої накладної №129 від 27.06.2023, вбачається, що вантаж, який перевозився автомобілем, що належить позивачеві, у день проведення рейдової перевірки, є подільним (гречка).

Позивач у позовній заяві посилається на п.21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007.

У цьому пункті зазначено, що у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.

Відповідно до п.23-24 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Позивач вказує, що посадова особа відповідача начебто встановивши документальне перевищення нормативно-допустимих вагових параметрів, не запропонував водієві або власникові транспортного засобу привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами. Після зупинки ТЗ дозволив подальший його подальший рух, не вжив заходів передбачених п. 21 Порядку 879, що вказує на його мотиви показників роботи, а не дійсній меті збереженні автомобільних доріг в належному стані.

Суд вважає такі твердженням хибними, з огляду на наступне.

Відповідно до абз.17 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу передбачено відповідальність у вигляду штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Словосполучення «при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу» абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону треба розуміти так, що є випадки, коли дозвіл видається та не видається.

Подільний вантаж можна перевезти за декілька разів, щоб уникнути загрози пошкодження дорожнього полотна, тому видавати дозвіл на перевезення такого вантажу з перевищенням вагових параметрів недоцільно.

Якщо перевізник перевищив габаритно-вагові параметри щодо подільного вантажу, дозвіл на перевезення якого не видається, то переміщення вантажу поза межами норми відбувається також без відповідного дозволу (його немає, бо не може бути). Однак, це не звільняє порушника від відповідальності, передбченої санкцією статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Таким чином, суд вважає, що положення п. 21 та пп. 23,24 Порядку 879 недоцільно застосувати до спірних правовідносин, оскільки перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових норм взагалі законом зобороняється, а дозвіл на перевезення такого вантажу з перевищенням не видається.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Документальний габаритно-ваговий контроль-визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Таким чином, зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

З наведених підстав посилання позивача на непроведення зважування транспортного засобу при здійсненні відповідачем документального габаритно-вагового контролю є необгрунтованим.

Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником (експедитором, іншою уповноваженою особою) документів.

До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні, тощо.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що у цьому випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який належить позивачу. Посадовими особами відповідача виявлено, що повна маса транспортного засобу становила 36,9 кг, про що зазначено у товарно-транспортні накладній №129 від 27.06.2023, при нормативно допустимих 24 т, отже, у спірному випадку, на думку відповідача, було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 53,75% від норми.

Закон № 2344-ІІІ та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02 1998, визначають товарно- транспортну накладну обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільнім транспортом (Правила №363).

Так, пунктом 11.1 Правил №363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до п. 11.3 Правил №363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Відповідно до п 114 Правил №363, після прийняття вантажу згідно з товарно- транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Відповідно до ст. 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію.

Враховуючи вищевикладене, водій транспортного засобу перед прийняттям вантажу зобов`язаний перевірити відповідність реквізитів ТТН договору перевезення, в тому числі відповідність маси транспортного засобу із вантажем, зазначеної у ТТН договору перевезення вантажу та чинним нормам законодавства щодо дозволених вагових параметрів.

Відповідно, за умови будь-яких невідповідностей, водій може відмовитись від прийняття вантажу для перевезення, узгодивши зазначене з перевізником.

При цьому, приймаючи вантаж до перевезення, проставляючи власноручний підпис водій та вантажовідправник підтверджують достовірність внесених даних до ТТН (підписи наявні).

Суд звертає увагу, що згідно відомостей, зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів, загальна вага вантажного тягача та напівпричепа становить 14678 кг (14,6 т). Згідно ТТН №129 від 27.06.2023 вага вантажу нетто становить 20900 кг (20,9 т). Тобто, фактична вага автомобіля становить 35,5 т.

Однак, навіть така розбіжність не впливає на наявність факту правопорушення та розрахунок штрафних санкцій за його вчинення, оскільки максимально допустима фактична вага автомобіля при перевезенні вантажу на дорозі місцевого значення дорівнює 24 т.

Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що водієві транспортного засобу не видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, оскільки така довідка видається лише за умови проведення точного габаритно-вагового контролю.

Щодо доводів позивача про те, що в спірних правовідносинах ОСОБА_1 не був перевізником 27.06.2023, та відповідно до ТТН № 129 від 23.06.2023 перевізником є ФОП « ОСОБА_3 », суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 33 Закону № 2344-III, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (ст. 34 Закону № 2344-III).

Дослідивши накладну №129 від 27.06.2023, суд встановив, що відправником вантажу та особою, яка її склала, зазначено ФОП ОСОБА_3 .

Водночас ні під час проведення перевірки, ні протягом розгляду цієї справи, позивачем не надано будь-яких доказів того, що належний йому транспорний засіб передавався у користування іншим особам (договір оренди, акт прийому-передачі майна тощо), зокрема ФОП ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивач є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що під час винесення оскаржуваної постанови він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком №1567, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 030168, винесеної відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.07.2023 стосовно ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя В.К. Блонський