Справа № 400/2564/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2023 р. Справа № 400/2564/23

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В. Дата і місце ухвалення: 25.05.2023р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо формулювання причини звільнення ОСОБА_1 у наказі від 01.03.2023р. №91-О та в трудовій книжці;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області змінити у наказі від 01.03.2023р. №91-О формулювання причини звільнення ОСОБА_1 зі «звільнити за власним бажанням, відповідно до частини третьої статті 86 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами)» на «звільнити згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , а саме: у розділі «Відомості про роботу» запис №24 від 01.03.2023р. «звільнено з займаної посади за власним бажанням відповідно до частини третьої статті 86 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами)» визнати недійсним та внести новий запис наступного змісту: «звільнено з займаної посади відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору»;

- стягнути з ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі трьох середніх заробітних плат на підставі ст.44 КЗпП України, у зв`язку з припиненням трудового договору на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору, а також середній заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023р. задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023р. та ухвалено по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 01 березня 2023 року №91-О «Про звільнення з посади ОСОБА_1 ».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1341,55 грн. судового збору.

06.11.2023р. до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №400/2564/23 на підставі пункту 2 частини першої статті 252 КАС України, яким зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області:

- розглянути заяву ОСОБА_1 про звільнення від 16.01.2023р. у законний спосіб відповідно до Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 17.01.2018р. №55:

- на підставі розгляду заяви про звільнення прийняти одне з двох законних рішень: звільнити ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України або, якщо відповідач вважає, що порушень трудового законодавства та/або умов колективного договору не мало місця по відношенню ОСОБА_1 відмовити в задоволенні його заяви про звільнення із зазначеної підстави;

- у разі відмови у задоволенні заяви про звільнення вирішити питання про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

В обґрунтування вимог поданої заяви позивач зазначив, що скасовуючи постановою від 15.08.2023р. наказ ГУ ПФУ в Миколаївській області від 01 березня 2023 року №91-О «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » колегія суддів виходила з того, що оскільки ОСОБА_1 написав заяву про звільнення саме на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, тому в ГУ ПФУ в Миколаївській області було лише два правомірних варіанти поведінки: звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України або, якщо відповідач вважає, що порушень трудового законодавства та/або умов колективного договору не мало місця по відношенню до ОСОБА_1 - відмовити в задоволенні його заяви про звільнення із зазначеної підстави. Змінити самостійно підставу звільнення, за відсутності на це волевиявлення ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Миколаївській області не могло.

Однак, як стверджує заявник, наразі його заява від 16.01.2023р. про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України Головним управлінням не розглянута, жодного рішення по ній не прийнято. Враховуючи, що суд вирішив питання про право, однак не визначив способу виконання судового рішення, тому наявні підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені п.2 ч.1 ст.252 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріалами справи колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Перелік підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених вказаною нормою, є вичерпним.

В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення.

Як вже зазначалося, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023р. визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ПФУ в Миколаївській області від 01 березня 2023 року №91-О «Про звільнення з посади ОСОБА_1 ».

Додатковою постановою від 24.10.2023р., ухваленою на підставі п.2 ч.1 ст.252 КАС України, зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області видати наказ про скасування наказу ГУ ПФУ в Миколаївській області від 01 березня 2023 року №91-О «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », незаконність якого встановлена в судовому порядку.

З вказаного слідує, що при розгляді справи №400/2564/23 судом, встановивши незаконність оскаржуваного позивачем акту індивідуальної дії, скасовано такий акт та визначено спосіб виконання судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління видати наказ про скасування свого ж незаконно виданого наказу.

При цьому, в мотивувальній частині постанови від 15.08.2023р. колегією суддів зазначено, що оскільки ОСОБА_1 написав заяву про звільнення саме на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, тому в ГУ ПФУ в Миколаївській області було лише два правомірних варіанти поведінки: звільнити позивача на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України або, якщо відповідач вважає, що порушень трудового законодавства та/або умов колективного договору не мало місця по відношенню до ОСОБА_1 , - відмовити в задоволенні його заяви про звільнення із зазначеної підстави.

Як стверджує ОСОБА_1 , після набрання законної сили судовим рішенням по справі №400/2564/23, відповідних дій ГУ ПФУ в Миколаївській області не здійснило, його заяву від 16.01.2023р. про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України не розглянуло, чим поставлено позивача в стан правової невизначеності щодо трудових відносин з відповідачем.

Колегія суддів вважає, що зазначені ОСОБА_1 обставини не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення, оскільки стосуються правовідносин, які виникають між сторонами після виконання судового рішення по справі №400/2564/23.

Ухвалення додаткового рішення про зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 про звільнення від 16.01.2023р. матиме наслідком зміну резолютивної частини постанови від №400/2564/23, вирішення позовної вимоги, яка не була заявлена позивачем, що не охоплюється інститутом ухвалення додаткового рішення, яке, в свою чергу, є засобом усунення його неповноти.

Керуючись ст.ст. 143, 243, 252, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №400/2564/23.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 грудня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук