Справа № 520/6602/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 р. Справа № 520/6602/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 04.05.23 по справі № 520/6602/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо не проведення нарахування та не проведення виплати звільненому з 20.10.2022 на підставі наказу N° 692/ос-20 від 17.10.2022 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) ОСОБА_1 належних при звільненні усіх сум; зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) провести розрахунок ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 21 (двадцять один) календарний рік служби; зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050)нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) додаткову винагороду в розмірі фіксованої суми 30000 (тридцять) тисяч гривень щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з 24.02.2022 по 20.10.2022; зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) надбавку за вислугу років в розмірі 45% згідно Постанови КМ України від ЗО серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 02.07.2020 року по 17.02.2021 року; зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 20.10.2022 року по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішенням та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідачем не враховано, що під час попереднього звільнення позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, що підтверджується листом прокуратури Миколаївської області від 04.06.2020 року №18-22вих-20. При цьому, відповідачем не враховано вимоги п. 2 Порядку №925/5, який передбачає, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Таким чином, відповідачу належало провести розрахунок згідно з Постановою №393 у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 21 (двадцять один) календарний рік служби, а не за 2 (два), як було проведено відповідачем. Суд першої інстанції, аналізуючи вищевказані нормативно-правові акти, дійшов неправильного висновку, що станом на 30.06.2020 (момент призначення на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України згідно наказу Департаменту від 30.06.2020 № 427/ОС-20 "Про призначення") позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги за час роботи в органах прокуратури з 09.10.2000 в розумінні зазначених вимог Порядку № 393 та 925/5, а тому, з урахуванням вимог частини 4 Порядку № 925/5, наказом Департаменту від 17.10.2022 № 692/АС-22 правомірно призначено виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 25% відсотків місячного грошового забезпечення за два повних календарних роки служби.

Також зазначає, що суд залишив поза увагою його доводи та не зважив на той факт, що наказом відповідача від 01.04.2021 №403/ОС-21 "По особовому складу" оголошено висновок комісії з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особі рядового і начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань для виплати надбавки за вислугу років станом на 17 лютого 2021 року полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту - 20 років 04 місяці 21 день. Таким чином, відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати йому надбавку за вислугу років в розмірі згідно з додатком 16 до Постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", починаючи з липня до жовтня 2020 року - 40%, адже на момент прийняття на роботу його стаж вже становив 19 років (а не 1-5 років), а починаючи з жовтня 2020 року до жовтня 2022 року - 45%, адже на той час його стаж вже становив 20 років, що підтверджується відповідними записами трудової книжки, що містяться у додатках до позовної заяви, чого протиправно не робив.

Крім того, стверджує, що відповідачем безпідставно не проводилося нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі фіксованої суми (30000 гривень) щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в той час коли позивач, як приклад, у квітні 2022 року приймав участь у виявленні та документуванні кримінального правопорушення, що вчинене працівником ДУ "Вознесенська ВК №72", яка розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надається допомога в рамках Програми єПідтримка, та виконував службові обов`язки, передбачені моєю посадовою інструкцією в ДУ "Вознесенська ВК № 72", що розташована в межах території Вознесенської міської територіальної громади Миколаївської області, яка ще до 11.11.2022 перебувала в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309. Від так, заявник апеляційної скарги стверджує, що він має право на додаткову винагороду розмірі 30 000 гривень щомісячно, проте не має права на збільшення цієї додаткової винагороди до 100 000 грн, адже не брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з даними трудової книжки ОСОБА_1 з 09.10.2000 по 30.04.2020 працював в органах прокуратури.

Згідно з наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 427/ос-20 від 30.06.2020 "Про призначення" 02.07.2020 ОСОБА_1 було прийнято на службу до Державної кримінально виконавчої служби України та призначено на посаду начальника Сектору внутрішньої безпеки у південному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 17.02.2021 № 206/ос-21 "Про призначення" ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, звільнивши з посади начальника Сектору внутрішньої безпеки у південному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Відповідно до наказу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 17.10.2022 № 692/ос-20 "Про звільнення" ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) з 20.10.2022. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 рік 10 місяців 06 днів

В січні та лютому 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявами, в яких просив нарахувати та виплатити згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, одноразову грошову допомогу у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме 21 рік 10 місяців 06 днів (окрім уже виплачених за два календарних роки служби), або повідомити причини відмови із посиланням на відповідне законодавство. Крім того, просив відповідача повідомити чи виплачена та (або) нарахована надбавка за вислугу років з часу прийняття на службу (наказ по Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 30.06.2020 № 427/ос-20) до наказу по Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01.04.2021 № 403/ос-21 та у якому розмірі. Також просив відповідача повідомити чи виплачена та (або) нарахована додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022, у якому розмірі.

Листом №09/1-1303-23/Є-688 від 14.03.2023 відповідач повідомив, що вислуга років в розмірі 45% нарахована та виплачена з перерахунком з 17.02.2021 в вересні 2021 року відповідно до наказу від 01.04.2021 №403/ОС-21. Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, передбачена розділом ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року №925/5 (далі - Порядок №925/5). Частиною 4 Порядку №925/5 передбачено, що особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги. Наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 30.06.2022 №427/ОС-20 "Про призначення" ОСОБА_1 з 02.07.2020 на службу в ДКВС України на посаду начальника Сектору внутрішньої безпеки у південному регіоні Управління з питань внутрішніх розслідувань та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань. Враховуючи викладене, виплата одноразової грошової допомоги при звільненні можлива лише за період проходження служби в ДКВС України з 02.07.2020 по 20.10.2022.

Листом № 9/1-1301-23/Є-849 від 14.03.2023 відповідач повідомив, що підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану відсутні, оскільки позивач не залучався до несення служби та забезпечення діяльності щодо спрямування та координації установ виконання покарань.

Вважаючи, що відповідачем порушено його права, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 30.06.2020 (момент призначення на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, згідно наказу Департаменту від 30.06.2020 № 427/ОС-20 "Про призначення") позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги за час роботи в органах прокуратури з 09.10.2000 в розумінні зазначених вимог Порядку № 393 та 925/5, а тому, з урахуванням вимог частини 4 Порядку № 925/5, наказом Департаменту від 17.10.2022 № 692/АС-22 правомірно призначено виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 25% відсотків місячного грошового забезпечення за два повних календарних роки служби.

Також суд першої інстанції виснував, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 встановлено розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, зокрема, при вислузі від 1 до 5 років розмір надбавки дорівнює 25% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням. З огляду на те, що в період з липня 2020 року до лютого 2021 року позивач отримував надбавку за вислугу років у відповідності з розміром його вислуги років, що у вказаний період становила 01 рік 06 місяців 08 днів, такі дії відповідача є правомірним.

Щодо вимог позову вимоги про стягнення невиплаченої додаткової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.22, то суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів, які свідчать про залучення його до несення служби та забезпечення діяльності щодо спрямування та координації установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, які перебували в умовах постійної небезпеки та ризику, у тому числі, в районі ведення воєнних дій, тимчасової окупації та оточення, які на той час були розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надавалась допомога в рамках програми "е-Підтримка", а тому дійшов висновку про необгрунтованість зазначених вимог.

Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог з приводу нарахування та виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 20.10.2022 по день ухвалення судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Щодо вимог позову про нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 21 (двадцять один) календарний рік служби, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 2, 6 статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту Закон №2262-ХІІ) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Аналогічні положення містять пункти 2, 4 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5 (далі по тексту Порядок №925/5), відповідно до яких особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги.

Тобто, вказаними вище нормами встановлений виняток, за умови якого повторно звільненій з військової служби особі належить до виплати одноразова грошова допомога з урахуванням періоду попередньої служби.

Отже, при вирішенні питання того, чи має право повторно звільнена з військової служби особа отримати одноразову грошову допомогу з урахуванням періоду попередньої служби, необхідно з`ясувати чи мала право така особа на отримання допомоги при попередньому звільненні та чи було їй таку допомогу виплачено.

За даними трудової книжки ОСОБА_1 з 09.10.2000 по 30.04.2020 працював в органах прокуратури. Відповідно до листа прокуратури Миколаївської області від 04.06.2020 № 18-22 вих 20 ОСОБА_1 не набув право на отримання вихідної допомоги, оскільки був звільнений через непроходження атестації згідно з вимогами пункту 19 розділу ІІ Закону № 113 та пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру", приписи яких не передбачають отримання вихідної допомоги при звільненні.

Враховуючи те, що позивач станом на дату попереднього звільнення (30.04.2020) не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, суд апеляційної інстанції вважає, що останній має право на отримання такої допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 21 повний календарний рік служби.

Наведеного вище не враховано судом першої інстанції, який дійшов помилкового висновку про те, що станом на 30.06.2020 (момент призначення на службу) позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги за час роботи в органах прокуратури з 09.10.2000 в розумінні зазначених вимог Порядку № 393 та 925/5.

Отже, колегія суддів уважає, що відповідачем без дотримання приписів частини 4 Порядку № 925/5, наказом Департаменту від 17.10.2022 № 692/АС-22 протиправно призначено виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 25% відсотків місячного грошового забезпечення за два повних календарних роки служби замість необхідних 21 рік.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 21 (двадцять один) календарний рік служби.

Відповідно, в цій частині позовних вимог, в задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Щодо вимог позову про зобов`язання Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити позивачу надбавку за вислугу років в розмірі 45% згідно Постанови КМ України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 02.07.2020 по 17.02.2021, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пп.1 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" передбачено виплату надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, а військовослужбовцям розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) - в розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Зокрема, згідно Додатку № 16 розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням становить від 15 до 20 років - 40 %, від 20 до 25 років - 45 %.

Колегія суддів зазначає, що обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 січня 2019 року № 180/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 січня 2019 року за № 88/33059.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, передбаченому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (зі змінами) у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць).

З аналізу пункту 1 Постанови № 393 вбачається, що має враховуватися до вислуги років час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу.

Як встановлено судовим розглядом, наказом Департаменту від 18.08.2020 № 561 ЮС-20 по особовому складу, з урахуванням вимог Порядку № 393, комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років було обчислено вислугу років позивачу у розмірі 01 рік 06 місяців 08 днів.

В подальшому наказом Департаменту від 01.04.2021 №403/ОС-21 "По особовому складу" оголошено висновок комісії з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особі рядового і начальницького складу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань для виплати надбавки за вислугу років станом на 17 лютого 2021 року полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту - 20 років 04 місяці 21 день.

Висновок комісії про наявність підстав для збільшення стажу з 01 рік 06 місяців до 20 років 04 місяці 21 день ґрунтується на тому, що стаж позивача, набутий за час роботи в органах прокуратури, має зараховуватися до вислуги років.

Отже, відповідачем в добровільному порядку зараховано до стажу для розрахунку вислуги років час роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури, але перерахунок стажу та грошового забезпечення проведено лише з 17 лютого 2021. Водночас за період роботи з 02.07.2020 (з дати зарахування на службу) по 17.02.2021 перерахунок розміру надбавки не було проведено, з чим не погодився позивач та оскаржив такі дії до суду.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 9,10,11 розділу І Порядку №925/5 підставою для виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу є наказ:

органу або установи про призначення на штатну посаду, яка відноситься до його номенклатури, про присвоєння спеціального звання, встановлення конкретного розміру посадового окладу (тарифного розряду за посадою), підвищень до посадових окладів, надбавок та доплат, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення;

навчального закладу про зарахування на навчання;

про зарахування у розпорядження;

про усунення від виконання службових обов`язків за посадою, відсторонення від виконання службових повноважень.

Посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, підвищення посадового окладу, надбавки та доплати, інші виплати особам рядового і начальницького складу виплачуються (припиняються):

із дня підписання наказу про призначення на штатну посаду, зарахування на навчання до навчального закладу, присвоєння спеціального звання або з дня, зазначеного в наказі;

до дня підписання наказу про звільнення з посади чи служби, відрахування, закінчення навчання або про скасування встановлених надбавок та доплат, інших виплат або до дня, зазначеного в наказі.

У разі виникнення в особи рядового або начальницького складу права на отримання (зміну розмірів) будь-якого з видів грошового забезпечення зазначені виплати проводяться з дня набуття особою такого права.

Якщо в період, за який виплачується грошове забезпечення, в особи рядового або начальницького складу виникає (втрачається) право на отримання посадового окладу, окладу за спеціальним званням та інших видів грошового забезпечення в інших розмірах, за час із дня набуття (втрати) цього права грошове забезпечення визначається відповідно до пункту 9 цього розділу.

З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що у випадку особи рядового або начальницького складу права на отримання (зміну розмірів) будь-якого з видів грошового забезпечення (в тому числі надбавки за вислугу років), то така виплата має проводитися з дня набуття особою такого права.

З огляду на вказане, надбавка за вислугу років у встановленому розмірі має нараховуватися та виплачувалася з дня виникнення права, тобто з моменту видання наказу про призначення штатну посаду (з 07.02.2020), а не лише з лютого 2021 року.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати надбавку за вислугу років в розмірі згідно з додатком 16 до Постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", починаючи з 07 липня 2020 до жовтня 2020 року - 40%, адже на момент прийняття на роботу стаж позивача вже становив 19 років, а починаючи з жовтня 2020 року до лютого 2021 року - 45%, адже на той час стаж позивача становив 20 років, що підтверджується відповідними записами трудової книжки.

Враховуючи встановлену під час судового розгляду протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати надбавки за вислугу років в зменшеному розмірі, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправними дій та зобов`язання Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років в розмірі 40 % з 02.07.2020 та починаючи з жовтня 2020 по 17.02.2023 в розмір 45% згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Щодо вимог позову про зобов`язання Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі фіксованої суми 30000 гривень щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з 24.02.2022 по 20.10.2022, колегія суддів зазначає таке.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Подальшими Указами Президента України продовжено дію воєнного стану в Україні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

У вказаній постанові не було зазначено про осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", доповнено абзац перший після слів "та поліцейським" словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування (24.03.2022) та застосовується з 24.02.2022.

Отже, враховуючи те, що Постанова № 350 надає право на отримання грошової винагороди з 24.02.2022, тобто збільшує обсяг прав на отримання грошового забезпечення, колегія суддів уважає, що з 24.02.2022 у осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, а у тих співробітників, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вказану додаткову винагороду могло бути збільшено до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Судовим розглядом встановлено, що позивач станом на 24.02.2022 перебував на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, місце дислокації управління: м. Одеса.

У вказаній Постанові № 168 на момент набрання чинності Постановою № 350 не містилися будь-які умови для отримання такої допомоги, окрім того, що установи Державної кримінально-виконавчої служби мають бути розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

Відповідно до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р, Програма «єПідтримка» поширюється на Миколаївську та Одеську області.

Жодних виключень щодо того, яким чином організовано несення служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби (дистанційно чи офлайн/ за умови внесення чи невнесення до певних наказів чи списків) Постанова № 168 в редакції Постанови № 350 не містить.

Отже, позивач, починаючи з 24.02.2022 до моменту внесення змін до Постанови № 168 (мова про які буде йти далі), мав право на отримання додаткової щомісячної винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка виплачувалася на той час щомісячно.

В подальшому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в абзаці першому слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "є-Підтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)";

після слова "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України №754 від 01.07.2022 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.

Водночас, відповідно до положень статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 була офіційно опублікована в офіційному виданні Урядовий кур`єр від 08.07.2022 № 149, як наслідок така постанова набрала чинності саме з цієї дати, тобто з 08.07.2022.

Виходячи з встановленої Конституцією України забороною на застосування зворотної дії в часі законами та іншими нормативно-правовими актами, якщо це погіршує правове становище, колегія суддів зважає на неможливість застосування положень пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 стосовно того, що ця постанова застосовується з 01 червня 2022 року.

З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що починаючи з 08.07.2022 право на отримання грошової винагороди мають тільки особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), при цьому з цієї дати така винагорода виплачується не постійно (тобто щомісячно), а пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

З наявної в матеріалах справи посадової інструкції, яка затверджена 06.05.2022 Начальником Департаменту з питання виконання кримінальних покарань С. Гречанюком, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, територіально дислокується у м. Миколаєві, в тому числі здійснює оперативно - розшукові заходи, спрямовані на виявлення, попередження, припинення та документування кримінальних і інших правопорушень, що готуються або вчинені працівниками Департаменту, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань, підприємств установ виконання покарань, державних підприємств ДКВС України (далі - органи і установи).

Згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 року за №453/37789 (у всіх редакціях) (втратив чинність 27.12.2022) Миколаївська міська територіальна громада відносилась до громад, що розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, Миколаївська міська територіальна громада з 26.02.2022 по 11.11.2022 відносилась до громад, на території яких велися активні бойові дії.

З наведеного вбачається, що за період з 08.07.2022 по дату внесення змін до Постанови № 168 (про які також мова йде далі), позивач має право на отримання додаткової щомісячної винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць

Враховуючи те, що така винагорода має виплачуватися пропорційно в залежності від часу проходження служби в розрахунку місяць, колегія суддів відхиляє посилання відповідача про те, що позивач значний період часу перебував на лікарняному та мав відпустки, оскільки це не є перешкодою для розрахунку грошової винагороди пропорційно тим дням, коли позивач безпосередньо виконував свої службові обов`язки.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" внесено зміни до абзацу першого Постанови №168, а саме:

слова ", а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)," та "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)" виключено;

доповнено абзац реченням такого змісту: "Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах".

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 вересня 2022 року.

Водночас, відповідно до положень статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146 набрала чинності з 18.10.2022 року.

Виходячи з встановленої Конституцією України забороною на застосування зворотної дії в часі законами та іншими нормативно-правовими актами, якщо це погіршує правове становище, колегія суддів зважає на неможливість застосування положень пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1146 від 18.10.2022 стосовно того, що ця постанова застосовується з 01 вересня 2022 року.

Тобто, наслідком прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146 є припинення права осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн та запровадження виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн для осіб рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Враховуючи відсутність факту залучення позивача після 18.10.2022 Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, колегія вважає, що з 18.10.2022 позивач втратив право на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою №168 у розмірі 30000,00 грн.

Підсумовуючи викладене вище, виходячи з буквального тлумачення приписів Постанови № 168 в залежності від редакційних правок та дати набуття їх чинності, колегія суддів дійшла висновку, що позивач з 24.02.2022 по 07.07.2022 має право на отримання щомісячно додаткової щомісячної винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, а починаючи з 08.07.2022 по 17.10.2020 має право на отримання додаткової винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Отже, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Починаючи з 18.10.2022 по день звільнення зі служби право на отримання додаткової винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 не набув, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо посилання відповідача на те, що характер виконуваної позивачем роботи не передбачає призначення йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, колегія суддів зазначає, що положення п.1 Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у редакції до 18.10.2022 не містили застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які залучені до виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами), або особам, які несуть службу у складі наряду чергової частини, блокпосту, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування; несуть службу у нічний час: несуть гарнізовану та вартову службу, тощо.

Надаючи правову оцінку вимогам позову про зобов`язання Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні на користь позивача за період з 20.10.2022 по день ухвалення судового рішення, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.08.2020 в адміністративній справі №400/3151/19, згідно з якою лише після проведення фактичного розрахунку (виплати всіх сум, що належать звільненому працівникові) починається перебіг строку, визначеного частиною першої статті 233 КЗпП України; Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 в справі №810/451/17, згідно з якою, за змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Зважаючи на це, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про необхідності застосування ст.ст.116, 117 КЗпП України та зважає на передчасність заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи Постанови № 168, Постанови № 704 та Порядку № 925/26 які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з прийняттям нової про часткове задоволення вимог позову.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 по справі № 520/6602/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо не проведення нарахування та не проведення виплати звільненому з 20.10.2022 на підставі наказу N° 692/ос-20 від 17.10.2022 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Відділу внутрішніх розслідувань, моніторингу та безпеки персоналу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) ОСОБА_1 належних при звільненні сум.

Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) провести перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за 21 (двадцять один) календарний рік служби.

Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 24.02.2022 по 07.07.2022 додаткову щомісячну винагороду, встановлену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та з 08.07.2022 по 17.10.2020 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (код ЕДРПОУ 43501242, вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) надбавку за вислугу років в розмірі 40 % з 02.07.2020 та починаючи з жовтня 2020 по 17.02.2023 в розмірі 45% відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В іншій частині вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов