Справа № 380/11815/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області , місцезнаходження: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37 (далі відповідач; ГУ НП в Житомирській області), в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.06.2023, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту, та не подання таких переліків (з його даними) до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управлінню Національної поліції в Житомирській області по не виплаті у 2020-2022 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управлінню Національної поліції в Житомирській області по не зарахуванню до суми, що належать працівникові при звільненні, невиплаченої щорічної разової грошової допомоги за 2020-2022 роки, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в загальній сумі 26705 грн;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу за 2020-2022 роки, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в загальній сумі 26705 грн;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати й виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати всієї суми, що належать працівникові при звільненні, з дня звільнення, з 31.01.2023, по день фактичного повного розрахунку, з розрахунку по 1273,80 грн за кожен протермінований день.

Ухвалою від 05.06.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 19.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 23.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом в частині позовних вимог: про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту, та не подання таких переліків (з його даними) до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення; про визнання протиправною бездіяльності Головного управлінню Національної поліції в Житомирській області по не виплаті у 2020-2022 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу за 2020-2022 роки, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в загальній сумі 26705 грн, та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Львівського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску такого.

Ухвалою від 30.11.2023 суд залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог: про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту, та не подання таких переліків (з його даними) до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення; про визнання протиправною бездіяльності Головного управлінню Національної поліції в Житомирській області по не виплаті у 2020-2022 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу за 2020-2022 роки, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в загальній сумі 26705 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив вимоги Кодексу законів про працю України, оскільки не виплатив позивачу при звільненні всіх належних йому сум. Таким чином, позивач вважає, що існують достатні правові підстави для зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати всієї суми, що належать працівникові при звільненні, з дня звільнення, з 31.01.2023, по день фактичного повного розрахунку, з розрахунку по 1273,80 грн за кожен протермінований день.

13.07.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що ГУ НП не є належним відповідачем по нарахуванню та виплаті разової грошової допомоги, а тому застосування статті 117 Кодексу законів про працю України є безпідставними.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.11.2015 № l o/с прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Згідно з наказом ГУ НП в Житомирській області від 30.01.2023 № 43 о/с позивача, заступника начальника управління поліції - начальника слідчого відділення Коростенського районного управління поліції ГУНП відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції з 31.01.2023.

Виходячи з наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити середній заробіток за весь час затримки виплати всієї суми, що належать працівникові при звільненні, дня звільнення, з 31.01.2023, по день фактичного повного розрахунку, з розрахунку по 1273,80 грн за кожен протермінований день, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 94 Закону України Про Національну поліцію обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції також врегульовано постановою Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015 №988.

Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної постанови грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішні з справ України від 06.04.2016 № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 23 розділу І вказаного Порядку поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Однак, зазначеними нормативними актами не визначено порядку проведення розрахунку при звільненні зі служби в поліції. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 18.06.2020 у справі №200/9096/19-а.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 вказаного Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 зазначеного Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд вказує на те, що позивач звернувся з цим позовом до суду, вказуючи на не нарахування та не виплату йому разової щорічної допомоги до 5 травня за 2020-2022 роки, що було основною позовною вимогою. Водночас позовні вимоги щодо нарахування та виплати такої допомоги залишено без розгляду. Таким чином, з урахуванням залишених без розгляду позовних вимог, суд не розглядає в межах цієї справи правомірності не нарахування позивачу щорічної допомоги до 5 травня за 2020-2022 роки.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що відсутні докази несвоєчасної виплати позивачу належних при звільненні сум, що є умовою для застосування вищенаведених положень КЗпП України та покладення на відповідача, як роботодавця, обов`язку нарахувати та виплатити суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.