Справа № 520/27146/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року № 520/27146/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати рішення командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в задоволенні рапорту ОСОБА_1 на звільнення на підставі п.а) ч.3, ч.8 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» протиправним, скасувати рішення командира військової частини про відмову в звільненні з військової служби на вищезазначених підставах;

- зобов`язати командування військової частини повторно розглянути рапорт та прийняти рішення щодо звільнення ОСОБА_1 за вищезазначеними підставами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в задоволенні рапорту ОСОБА_1 на звільнення на підставі п.а) ч.3, ч.8 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу Військового комісара Слобідського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2020 року № 13 (по стройовій частині), відповідно до ч. 5 ст. 11 та ч. 7 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 02.12.2020 року призвано на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців та призначено слухачем Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба.

Відповідно до наказу командира військової частини Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2022 року № 113 (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_1 і призначеного наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 02.05.2022 року № 346 помічником оперативного чергового запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 , який прибув для подальшого проходження служби з військової частини НОМЕР_2 с. Липники Львівської області, з 08.05.2022 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення

Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення на підставі п.а) ч.3, ч.8 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Військова частина НОМЕР_1 листом від 17.08.2023 року повідомила позивача, що на теперішній час відсутні правові підстави щодо звільнення з підстав зазначених позивачем у рапорті від 14.08.2023 року, а саме: відповідно до пункту «а» частини 3 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову Службу» у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до положень частини 7 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі по тексту Закон України № 2232-XII) для громадян України, які призвані на військову службу, встановлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні для осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, - до 18 місяців.

Відповідно до п.а) ч.3 ст.26 Закону України № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, звільняються із служби на підставах у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби.

При цьому, згідно з п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII під час дії особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба продовжується понад встановлені строки на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктами "б", "в", "г" частини другої, пунктами "б", "в", "г", "ґ", "д", "е" частини третьої статті 26 цього Закону; на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктами "б", "в", "г" частини другої, пунктами "б", "в", "г", "ґ", "д", "е" частини третьої статті 26 цього Закону.

Тобто, приписами п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII передбачено, що на період проведення мобілізації та на період дії воєнного стану військова служба продовжується понад встановлені строки, враховуючи випадок передбачений приписами п.а) ч.3 ст.26 Закону України № 2232-XII, на який посилається позивач для звільнення його зі служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"(затвердженимЗаконом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (затвердженим Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2022 року №141 відповідно до частини 9 статті 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у якого закінчується строк служби за призовом особи офіцерського складу у Збройних Силах України, продовжити службу понад встановлений строк до оголошення демобілізації лейтенанту ОСОБА_1 , з 02 червня 2022 року.

Отже, стосовно позивача було прийняте рішення щодо продовження службу понад встановлений строк, доказів оскарження або скасування якого позивачем не доведено.

За таких обставин, у відповідача з огляду на приписи п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII у спірних правовідносинах були відсутні правові підстави для звільнення позивача зі служби на підставі приписів п.а) ч.3 ст.26 Закону України № 2232-XII.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

Щодо посилань позивача на приписи ч.8 ст.26 Закону України № 2232-XII, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.8 ст.26 Закону України № 2232-XII у разі потреби військовослужбовці строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, які вислужили встановлені строки, можуть бути відповідно до Указу Президента України затримані на службі на строк до шести місяців.

Отже, вказаною нормою передбачено можливість затримання на службі на строк до шести місяців військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу, які вислужили встановлені строки.

Проте, як встановлено вище наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2022 року №141 позивачу за приписами п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII було продовжено службу понад встановлений строк, а не затримано на службі відповідно до Указу Президента України за приписами ч.8 ст.26 Закону України № 2232-XII.

При цьому, в даному випадку саме приписами п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII передбачено випадок, що на період проведення мобілізації та на період дії воєнного стану військова служба продовжується понад встановлені строки.

Натомість, такі періоди, як проведення мобілізації та дія воєнного стану не обумовленні приписами ч.8 ст.26 Закону України № 2232-XII.

Враховуючи те, що на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація приписи п.1 ч.9 ст.23 Закону України № 2232-XII є спеціальними по відношенню до приписів ч.8 ст.26 Закону України № 2232-XII.

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.