Справа № 380/25348/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 рокусправа № 380/25348/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 28.08.2023;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури розглянути запит від 28.08.2023 та надати у відповідь на нього публічну інформацію, а саме: перелік ПІБ осіб, які притягалися до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень.

Ухвалою від 02.11.2023 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.08.2023 ОСОБА_1 надіслала на офіційну електронну адресу ВКДКА запит на публічну інформацію. У ньому просила надати таку інформацію: перелік ПІБ осіб, які притягалися до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень. На час звернення до суду відповіді позивачка не отримала, відтак вважає, що відповідачем порушене її право на отримання публічної інформації, яке просить суд захистити.

Відповідач надіслав суду відзив, клопотання про закриття провадження у справі та клопотання про залишення позову без розгляду.

У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що 28 серпня 2023 року в 22 год. 12 хв. на електронну адресу ВКДКА надійшло повідомлення від ОСОБА_1 із запитом про доступ до публічної інформації. Проте, дане повідомлення потрапило в папку «Спам» електронної пошти. Зазначене повідомлення було виявлено у папці «Спам» управителем з адміністративної діяльності ОСОБА_2 08 листопада 2023 року в результаті здійснення перевірки відомостей згідно з наказом № 40-ОД від 07.11.2023. Після виявлення запит від ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації був зареєстрований за вхід. № 20210 від 08.11.2023 та надана відповідь за вих. № 1916 від 15.11.2023, якою відмовлено у надані запитуваної інформації.

Відповідач стверджує, що прізвище, ім`я, по батькові особи належить до персональних даних. Відтак в силу вимог статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статті 11 Закону України «Про інформацію», статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», у ВКДКА відсутні повноваження щодо надання Позивачу переліку ПІБ осіб, які притягались до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень. Також відповідач зазначає наступне: «… визначальним для публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом і знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації. Так, предметом регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації» є діяльність з приводу інформації, яка вже існує (створена, отримана, знаходиться у володінні) на момент виникнення конкретних інформаційних відносин. Звертаємо увагу, що запитувана позивачем інформація щодо переліку ПІБ осіб, які притягались до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень не містить головної ознаки публічної інформації: «заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях», оскільки ВКДКА таку інформація не створювала, а норми чинного законодавства не передбачають обов`язку останньої створювати таку інформацію…».

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Клопотання про залишення позову без розгляду мотивоване наступним: «… у позовній заяві Позивача ідентифікаційний код Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в ЄДРПОУ вказаний «38488439». Так, за зазначеним кодом ЄДРПОУ «38488439» зареєстрована юридична особа - Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України». … виходячи з тексту позовної заяви Позивача, зміст позовних вимог стосується різних юридичних осіб, а саме, Позивач зазначає, «...в адміністративних про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача... Таким чином, тягар доказування покладений на НААУ як відповідача». Разом з тим, в прохальній частині своєї позовної заяви, Позивач зазначає, що «... бездіяльність Національної асоціації адвокатів України, яка полягає у ненаданні набору даних «Єдиний реєстр адвокатів» у формі відкритих даних на запит про доступ до публічної інформації є недобросовісною та порушує право Позивача про доступ до публічної інформації і як наслідок право на свободу вираження поглядів». Таким чином Позивачем, по-перше невірно зазначено код ЄДРПОУ Відповідача, зазначеного в адресаті, по-друге пред`явлені позовні вимоги в тексі позовної заяви Позивача стосуються різних юридичних осіб. Так, вищезазначені обставини та зазначення невірного коду ЄДРПОУ Відповідача, вказаного в позовній заяві свідчить про порушення вимог частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, що в свою чергу є підставою для залишення позову без розгляду, на підставі пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України…».

Суд відхиляє дане клопотання з огляду на те, що у позові позивачем зазначене повне найменування відповідача - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, позовні вимоги спрямовані саме до цього відповідача.

На думку суду, зазначення невірного коду ЄДРПОУ відповідача позивачем у позовній заяві у даній справі є опискою, оскільки такий код позивачкою правильно зазначений у запиті на публічну інформацію від 28.08.2023 та не є підставою для залишення позову без руху.

Суд зауважує, що питання залишення позову без руху є виключною компетенцією суду, і не входить до кола повноважень відповідача по справі, відтак підстави для залишення позову без розгляду відсутні, а дане клопотання суд розцінює як надмірний формалізм, про уникнення якого під час розгляду справ неодноразово наголошував Верховний Суд.

Клопотання про закриття провадження у справі мотивоване тим, що відповідач надав 15.11.2023 відповідь позивачці за її запит від 28.08.2023. Стверджує: «… звертаємо увагу Львівського окружного адміністративного суду, що ВКДКА усунула порушення прав Позивача щодо ненадання відповіді на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 відразу після виявленого повідомлення із запитом про доступ до публічної інформації. Перевіряючи обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 звертаємо увагу на поновлення Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прав Позивача…», що, на думку відповідача, є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч.. 1 ст. 238 КАС України.

Суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у даній справі, оскільки норма п. 8 ч.. 1 ст. 238 КАС України передбачає як підставу для закриття провадження у справі «… якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення…», проте відмова відповідача у наданні запитуваної інформації не є виправленням суб`єктом повноваження порушення, оскільки у позові позивачка просить суд «… зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури розглянути запит від 28.08.2023 та надати у відповідь на нього публічну інформацію, а саме: перелік ПІБ осіб, які притягалися до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень», відтак у даній справі належить встановити не лише сам факт надання відповіді на запит, але і правомірність змісту відповіді.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 надіслала на офіційну електронну адресу ВКДКА запит на публічну інформацію, у якому просила надати таку інформацію: перелік ПІБ осіб, які притягалися до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень.

На час звернення до суду 29.10.2023 відповідь позивачці на вказаний запит не надходила.

15.11.2023 на електронну адресу ОСОБА_1 скерований лист за вих. № 1916 від 15.11.2023, у якому Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури відмовила у надані запитуваної інформації.

Відмова мотивована наступним: «… За визначенням, наведеним у частині першій статті 19 Закону «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Тобто, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готова, зафіксована, отримана або створена лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Так, Закон України «Про доступ до публічної інформації» надає право доступу до вже існуючої інформації (документів) і не вимагає створення у відповідь на запит нової інформації (зокрема, шляхом проведення систематичної та аналітичної роботи). Таким чином, організація підготовки та надання інформації в розрізі: ПІБ осіб які притягались до дисциплінарної відповідальності, дати прийняття та номери таких рішень, вимагає проведення роботи із систематизацією, аналітикою за Вашими критеріями. Додатково, звертаємо Вашу увагу, що всі рішення ВКДКА публікуються на офіційному сайті ВКДКА за посиланням: https://vkdka.org/decision/. …

Разом з тим, відповідно до частини першої, другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення. Додатково, частина четверта статті 14 вищезазначеного закону передбачає, що сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

Так, з аналізу зазначених норм випливає, що прізвище, ім`я, по батькові особи належить до персональних даних. Таким чином, в силу вимог статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статті 11 Закону України «Про інформацію», статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», у ВКДКА відсутні повноваження щодо надання Вам переліку ПІБ осіб, які притягались до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА із зазначенням дати прийняття та номеру таких рішень»...».

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Стаття 34 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Так, відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (стаття 2 Закону №2939-VI).

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Положенням п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 14 Закону № 2939-VI розпоряники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частина 5 ст. 19 Закону №2939-VI передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч. 3 ст. 22 Закону №2939-VI).

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23 Закону №2939-VI).

Отже, усі мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник інформації у свою чергу зобов`язаний надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Також запитувачу інформації забезпечено право на оскарження дій або бездіяльності розпорядника інформації.

Щодо дотримання відповідачем строку надання відповіді на запит.

Судом встановлено, що позивачка надіслала запит на отримання публічної інформації на офіційну електронну адресу відповідача 28.08.2023 0 22:12, яка була доставлена відповідачу, що підтверджується скріншотом сторінки ел. пошти, надісланої разом із відзивом.

Відповідь на вказаний запит скерована позивачці 15.11.2023.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури стверджує, що про існування вказаного запиту дізналась 03.11.2023 після відкриття провадження у справі.

На підставі наказу Голови ВКДКА від 07.11.2023 № 40-ОД проведена службова перевірка відомостей, викладених у позовній заяві ОСОБА_1 , що надійшла на адресу ВКДКА разом з ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 380/25348/23.

За результатами перевірки встановлено, що 28 серпня 2023 року в 22 год. 12 хв. на електронну адресу ВКДКА надійшло повідомлення від ОСОБА_1 із запитом про доступ до публічної інформації. Проте, дане повідомлення потрапило в папку «Спам» електронної пошти. Зазначене повідомлення було виявлено у папці «Спам» управителем з адміністративної діяльності ОСОБА_2 08 листопада 2023 року в результаті здійснення перевірки відомостей згідно з наказом № 40-ОД від 07.11.2023.

Після виявлення запит від ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації був зареєстрований за вхід. № 20210 від 08.11.2023.

Суд зауважує, що запит позивачкою надісланий на адресу офіційної електронної пошти відповідача, відтак саме на нього покладається обов`язок перевіряти кореспонденцію, яка надходить на таку пошту та своєчасно її опрацьовувати.

Спрямування листа до папки «Спам» не є законною підставою для несвоєчасного надання відповіді на запит про отримання публічної інформації.

Фактично причинами відмови у наданні запитуваної інформації відповідач зазначив:

- відсутність згоди суб`єктів персональних даних (адвокатів) на поширення інформації, що містить персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові);

- відсутність сформованої інформації за запитуваним форматом, в розрізі: ПІБ осіб які притягались до дисциплінарної відповідальності, дати прийняття та номери таких рішень.

Щодо посилання відповідача на неможливість подання інформації, що містить персональні дані, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10-1 Закону № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом. Створення та забезпечення функціонування єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

Судом встановлено, що у відкритому доступі є Єдиний реєстр адвокатів України, який містить відомості у формі відкритих даних, у тому числі прізвище, ім`я, по батькові адвоката та інформацію про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із зазначенням дати рішення та органу, який його ухвалив.

ПОРЯДОК ВЕДЕННЯ ЄДИНОГО РЕЄСТРУ АДВОКАТІВ УКРАЇНИ затверджений рішенням Ради адвокатів України № 74 від 22 серпня 2022 року (зі змінами відповідно до рішення РАУ № 124 від 04.11.2022, № 8 від 21.02.2023, № 34 від 19.05.2023, № 64 від 20.05.2023 (далі - Порядок № 74).

Так пункт 3.1. розділу 3. «ВІДОМОСТІ, ЩО ВНОСЯТЬСЯ В ЄРАУ ТА ПОРЯДОК ВЗАЄМОДІЇ АДВОКАТІВ ТА АДМІНІСТРАТОРІВ БАЗИ ДАНИХ ЄРАУ ПЕРШОГО ТА ДРУГОГО РІВНІВ» Порядку № 74 передбачає, що до ЄРАУ вносяться такі відомості про адвокатів:

3.1.1. Прізвище, ім`я та по батькові адвоката;

3.1.2. Номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, назва органу, який прийняв рішення про його видачу; номер і дата прийняття рішення про його видачу (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України);

3.1.3. Найменування і місцезнаходження організаційних форм адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку;

3.1.4. Адреси робочих місць адвоката (із зазначенням основної та/або додаткових адрес робочого місця), номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти;

3.1.5. Інформація про зупинення, припинення або поновлення права на заняття адвокатською діяльністю;

3.1.6. Інформація відносно дисциплінарної відповідальності адвоката (орган, який прийняв рішення про дисциплінарну відповідальність, вид дисциплінарного стягнення, строк застосування, підстава) у відповідному профайлі в ЄРАУ (електронному наборі даних про адвоката) обліковується в загальнодоступному вигляді протягом строку застосування дисциплінарного стягнення та 1 (один) рік після спливу його строку, за виключенням відомостей про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю, стан яких залишається незмінним;

3.1.7. Інші відомості, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та/або актами НААУ, чи внесення яких вимагається командами програмного забезпечення бази даних ЄРАУ, в тому числі відмітки про сплату внесків та електронна адреса, електронний варіант фотокартки адвоката, інформація про підвищення кваліфікації, відомості про адвокатів, які включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну допомогу, та/або уклали контракт про надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі або договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги на тимчасовій основі, які є обов`язковими для внесення реєстраторами (створювачами) Адміністратора бази даних ЄРАУ.

Враховуючи наведене посилання відповідача на неможливість розголошення персональних даних адвокатів, які містяться у відкритому доступі, є таким, що не грунтуються на вимогах Закону № 2939-VI .

Також відповідач, відмовляючи у задоволенні запиту, посилався, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Норми Закону № 2939-VI регулюють відносини щодо допуску до інформації, яка вже існує, і не вимагають у відповідь на запит створювати певну інформацію. У зв`язку із цим пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI передбачає право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит. Оскільки ВКДКА не зобов`язана створювати та не створювала жодних переліків адвокатів, притягнених до дисциплінарної відповідальності, то відповідь на запит позивачці надана відповідно до вимог Закону № 2939-VI. Запитувача повідомлено про інформацію, яка не може бути надана в межах запиту, оскільки не створена ВКДКА в процесі виконання нею повноважень. Відповідач стверджує, що фактично має створити запитувану інформацію за переліком, про який зазначає запитувач, що, у свою чергу, не відповідає вимогам Закону № 2939-VІ.

Щодо наведених підстав для відмови у задоволенні запиту, суд зазначає наступне.

У листі-відповіді ВКДКА від 15 листопада 2023 року № 1916, який був надісланий ОСОБА_1 , зазначено: «…організація підготовки та надання інформації в розрізі: ПІБ осіб які притягались до дисциплінарної відповідальності, дати прийняття та номери таких рішень, вимагає проведення роботи із систематизацією, аналітикою за Вашими критеріями. Додатково, звертаємо Вашу увагу, що всі рішення ВКДКА публікуються на офіційному сайті ВКДКА за посиланням: https://vkdka.org/decision/...».

Тобто відповідач зазначив, що у нього не створений перелік адвокатів, які притягались до дисциплінарної відповідальності. Разом із тим зазначив, що ВКДКА є розпорядником інформації, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, що отримана або створена в процесі здійснення ВКДКА своїх повноважень - тобто рішень ВКДКА, які опубліковані на офіційному сайті, в тому числі і щодо притягнення ВКДКА адвокатів до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 2939-VI для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити, зокрема: 1) назву документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 12) форму та місце зберігання документа тощо.

За правилами частини першої статті 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

У наведених вище правових нормах ПОРЯДКУ ВЕДЕННЯ ЄДИНОГО РЕЄСТРУ АДВОКАТІВ УКРАЇНИ передбачено оприлюднення інформації про адвокатів, у тому числі і щодо притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.

Наведені положення, що регламентують компетенцію ВКДКА, а також порядок оприлюднення інформації дають підстави для висновку про те, що запитувана у ВКДКА позивачкою та не надана їй інформація стосовно переліку ПІБ осіб, які притягались до дисциплінарної відповідальності рішеннями ВКДКА, підпадає під визначення, яке міститься у статті 1 Закону № 2939-VI, а саме: інформація, отримана або створена в процесі виконання ВКДКА своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, яка знаходиться у володінні цього органу.

Відтак суд приходить висновку, що відмова ВКДКА у наданні позивачці інформації, яку вона запитувала, є протиправною, а визначені підстави для відмови у її наданні не відповідають частині першій статті 22 Закону № 2939-VI.

Також у цій конкретній ситуації немає підстав вважати, що надання позивачці запитуваної інформації покладало на відповідача надмірний тягар з обробки даних.

Суд зауважує, що з аналізу положень чинного законодавства слідує, що розпорядник публічної інформації може (і повинен) надати не лише ту публічну інформацію, яку він з огляду на свій правовий статус створив, а й ту, яка була отримана ним (розпорядником) у процесі здійснення його повноважень, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у його володінні, зокрема через систему обліку публічної інформації, яка діє у ВКДКА.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 9901/275/20 та від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20.

Суд зазначає, що надання відповіді на запитувану інформацію не потребує створення нової інформації, а вимагає лише систематизації вже наявної.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ВКДКА є розпорядником запитуваної інформації в розумінні Закону № 2939-VI, а відтак належним і достатнім способом захисту прав скаржника є зобов`язання ВКДКА надати ОСОБА_1 запитувану нею інформацію з урахуванням визначених Законом № 2339-VI вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури щодо несвоєчасного надання відповіді на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 28.08.2023.

Зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5 поверх) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) запитувану нею інформацію у запиті від 28.08.2023 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути із Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, 5 поверх) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна