Справа № 947/12277/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 947/12277/23

Перша інстанція: суддя Огренич І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №000125 від 01.02.2022 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.82-4 КоАП України за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2023 року заяву Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про залишення позову без розгляду було задоволено. У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом відмовлено. Адміністративний позов залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про направлення справи до суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Так, приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення (до органу чи до суду).

При цьому, звернення позивача до вищого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Зазначена позивачем обставина, а саме оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до вищого органу, носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

Отже, направлення 14.03.2023 року (більше, ніж через рік після звернення) адвокатського запиту про рух розгляду скарги, а також отримання відповіді на цей запит 03.04.2023 року не можуть вважатись належними доказами поважності причин пропуску строку на звернення до суду, оскільки позивачем не доведено існування перешкод протягом тривалого (більше року) періоду часу, які унеможливлювали з`ясування обставин розгляду його скарги.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив адміністративний позов про скасування постанови №000125 від 01.02.2022 року до Київського районного суду м.Одеси 13.04.2023 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ст.288 КУАП України та ст.286 КАС України.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є звернення зі скаргою 07.02.2022 року до Державної екологічної інспекції України, тобто до вищого органу і не отримання протягом року відповіді на скаргу.

Адвокатом на адвокатський запит від 14.03.2023 року від Державної екологічної інспекції України 03.04.2023 року було отримано копії відповідей на скарги позивача, після чого 13.04.2023 року позивач скерував засобами поштового зв`язку позов до суду.

Так, відповідно до частин 1-4 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З наведеного вбачається визначення законом, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення встановлено спеціальний десятиденний строк.

Також, наведеними нормами передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Водночас, в межах даної справи позивачем не наведено жодних поважних обставин, які б унеможливлювали звернення його до суду з даним позовом в межах належного строку з дня коли особа дізналась про притягнення її до відповідальності.

При цьому, посилання позивача на подання скарги 07.02.2022 року до Державної екологічної інспекції України, тобто до вищого органу, суд не приймає до уваги, оскільки в період часу з дня подання скарги та до 14 березня 2023 року позивачем не було вчинено жодних дій ні щодо оскарження постанови відповідача (в будь-якому порядку), ні таких дій, які б свідчили про зацікавленість позивача в оскарженні такої постанови.

В обґрунтування поважності пропуску строку було також зазначено про запровадження воєнного стану в Україні.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що дійсно відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України було введено воєнний стан, водночас, апелянтом не було зазначено, яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на можливість вчасного подання позову на протязі такого тривалого часу з 24 лютого 2022 року по 14 березня 2023 року

Крім того, суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також, у рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 Конституційний Суд України роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, враховуючи те, що апелянтом пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку (більше року), апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 жовтня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук