Справа № 205/3878/23
Суддя: Бізяєва Н. О.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.12.2023 Єдиний унікальний номер 205/3878/23
Провадження № 2-а/205/52/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участі секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жукова Вадима Володимировича, до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , ГУ НП в Дніпропетровській області, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі серії ЕАС № 6798954 від 08.04.2023 р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Також просить витребувати у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення разом з відеозаписами з нагрудних камер, а також копію оскаржуваної постанови з підтвердженням вручення її позивачу або надіслання засобами поштового зв`язку..

В обґрунтування позову посилається на те, що 08.04.2023 р. інспектором 1 бат. 3 рот. УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Лобза С.О., винесено постанову серії ЕАС № 6798954 від 08.04.2023 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі. На підставі вищезазначеної постанові було застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Позивач не отримував копію постанови. З приводу подій які відбувались 08.04.2023 Позивач зазначає, що під час спілкування з Відповідачем 1, який зупинив Позивача на блок посту, в останнього перевірялись документи. Після перевірки документів Відповідач 1 без будь яких пояснень та порушуючи встановлену процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, виніс оскаржувану постанову. Відповідач 1 зазначив, що Позивач керуючи транспортним засобом повинен мати при собі документи підтверджуючі проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , транспортний засіб Шкода Октавія А7 з державним номером НОМЕР_2 зареєстрований на юридичну особу, а тому на думку Відповідача 1 повинен проходити обов`язковий технічний контроль. Позивач пояснював Відповідачу 1, що транспортний засіб яким він керував не повинен проходити обов`язковий технічний контроль тому, що на ньому не здійснюються комерційні перевезення пасажирів. Вказані пояснення не були узяті до уваги Відповідачем 1 і відносно Позивача була винесена постанова, якою його було незаконно та безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 340 грн. З прийнятим рішенням Відповідача 1.

Ухвалою суду від 18.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

16.05.2023 року на адресу суду від ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява, відповідно якої просили замінити неналежну сторону по справі ГУНП в Дніпропетровські області на належну Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

17.05.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача Жукова В.В., про доручення до матеріалів справи, витрати понесені із зверненням з адміністративним позовом до суду.

26.07.2023 року від представника відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. надійшов відзив, відповідно якого просили відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи наступне, 08.04.2023 поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., в якій зазначено про те, що останній керував ТЗ SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 , в Дніпропетровській області, Дніпропетровському р-н, на а/д М-30, 958 км, що не пройшов обов`язків огляд технічного контролю, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР. Вказана постанова відповідає встановленим вимогам п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дана постанова була прийнята безпосередньо на місці вчинення правопорушення. Дія була скоєна водієм в присутності поліцейського. Щодо вимоги про визнання протиправною оскаржуваної постанови, зазначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ухвалою суду від 27.07.2023 року замінено відповідача: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області - на належного відповідача: Департамент патрульної поліції.

27.07.2023 року до суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, матеріали справи містять відповідні заяви про розгляд справи без участі сторін.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

08.04.2023 поліцейським Управління винесено постанову серії ЕАС № 6798954, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, згідно копії постанови (а. с. 7). У постанові зазначено, що 08.04.2023 о 11 год 41 хв на трасі в Дніпропетровській області, Дніпропетровському р-н, на а/д М-30, 958 км, водій, керував т/з SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 , що не пройшов обов`язковий огляд технічного контролю, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , транспортний засіб SKODA OCTAVIA А7, 2019 року випуску, з державним номером НОМЕР_2 зареєстрований на юридичну особу: ТОВ «Перша лізінгова компанія» ALD Ukraine LLC, має повну масу 1881 кг, являється загальним легковим загальним універсалом В.

Відповідно довідки від SIEMENS 18.04.2023 року, зазначено, що т/з SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у власності ТОВ «Перша лізингова компанія». ДП «Сіменс Україна» користується т/з на підставі Лізингового договору №058149 від 19.09.2019. Вказаний т/з використовується ДП «Сіменс Україна» як службовий автомобіль для вирішення виключно службових завдань, непов`язаних з перевезенням пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Т/з закріплено за працівником ОСОБА_1 , який обіймає посаду зі збуту Департаменту «Цифрова промисловість» ДП «Сіменс Україна». 08.04.2023 року т/з використовувався ОСОБА_1 у службових цілях.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно частин 1, 2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних положень вбачається, що легкові автомобілі підлягають обов`язковому технічному контролю у випадках, коли вони використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Згідно ст. 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до п. 1 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

пасажир - особа, яка користується транспортним засобом і перебуває в ньому, але не причетна до керування ним.

Відповідно до п. п. 15 п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 18.07.97.

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Разом з тим, за змістом абз. 4 п. 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються, зокрема, службовими легковими автомобілями.

Згідно правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 17.10.2019 року у справі № 678/483/17 службовий автомобіль не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку і тому такий автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Вказану правову позицію підтримано Верховним Судом також у постановах від 02.12.2019 по справі № 164/2068/17, від 08.07.2020 у справі № 731/186/17.

У вказаних постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на помилковості позиції, що якщо транспортний засіб використовується в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи в цілому, то він автоматично підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 є легковим універсалом. Вказаний автомобіль належить товариству з обмеженою відповідальністю ДП «Сіменс Україна» на підставі Лізингового договору № 058149 від 19.09.2019 року.

Відповідно довідки «Сіменс Україна» від 18.04.2023 року, ОСОБА_1 займає посаду фахівця зі збуту Департаменту «Цифрова промисловість» ДП «Сіменс Україна».

Згідно інформації від 07.12.2023 року, наданою стороною позивача, основний вид економічної діяльності ТОВ «Перша лізингова компанія» є «Код КВЕД 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів Інші: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., 64.91 Фінансовий лізинг».

Т/з SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 закріплено за працівником ОСОБА_1 , який обіймає посаду фахівця зі збуту Департаменту «Цифрова промисловість» ДП «Сіменс Україна» та використовується у службових цілях.

Отже, матеріалами даної справи підтверджено, що автомобіль SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. НОМЕР_2 , є службовим автомобілем.

Доказів того, що вказаний автомобіль експлуатувався з метою отримання прибутку, як і доказів того, що у вказаному автомобілі взагалі здійснювалося перевезення пасажирів чи вантажів матеріали справи не містять.

З матеріалів справи випливає, що позивач був водієм автомобіля, постанова не містить будь-яких посилань на наявність в автомобілі пасажирів або товарів, а тому підстав вважати, що автомобіль використовується для перевезення товарів з метою отримання прибутку є безпідставними.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 р., заява № 21037/05;п,53 Рішення ЄСПЛ у справі "Самейлюка Іллю Ігоровича проти України" від 15.10.2010 р., заява N 38683/06; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Огороднік проти України" від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013 р., заява № 12167/04).

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При таких обставинах та відсутності у справі доказів, котрі би відповідали критеріям його належності та допустимості, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, і, як наслідок, про необхідність скасування оскаржуваної постанови із подальшим закриттям провадження у справі про адміністративні правопорушення, на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, що є обов`язком суду.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 5 368,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.12.2012 N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 540/2505/19.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано: договір № 5/2-2023 про надання правової допомоги від 14.04.2023, детальним описом №1 (наданих послуг по договору №5/2/2023 від 14.04.2023 про надання правової допомоги) та квитанцією №1 від 17.04.2023 року про сплату за надані послуги на загальну суму 5 368,00 грн.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, складність цієї справи та те, що предметом спору у цій справі є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 340,00 грн. суд зробив висновок, що розумним розміром відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу за надання правової допомоги у цій справі буде сума у розмірі 1500 грн.

Крім того, при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 року з 01 січня встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення встановлено у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, однак, відповідно до матеріалів справи вказаного клопотання від позивача до суду не надходило.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі ст. 139 КАС України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір у розмірі 536,80 грн. та понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 1 500,00 грн.

Керуючись ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАС № 6798954 від 08.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачений останнім судовий збір у розмірі 536,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: Жуков Вадим Володимирович, адреса: 49051, м. Дніпро, а/с 3151;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2-А.

Суддя: Н.О. Бізяєва