Справа № 300/2901/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2901/22 пров. № А/857/16135/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Саламандика Андрія Івановича на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року (ухвалене головуючою-суддею Біньковською Н.Б. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - ГУ НП, відповідач), в якому просила визнати протиправною відмову ГУ НП у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції №634/108/12-2022 від 09.06.2022, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції, заступнику начальника відділу Управління оперативної служби ГУ НП, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди, а саме : з 26.09.2002 по 06.11.2015 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби, зобов`язати здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції, заступнику начальника відділу Управління оперативної служби ГУ НП, стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформовану за період з 26.09.2002 по 06.11.2015 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби та встановити надбавки, надання додаткової оплачуваної відпустки за вислугу років з урахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідно до ст.78 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем всупереч Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон №2262), постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ, Уряд) №393 від 17.07.1992 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей (далі - Порядок №393), наказу МВС України №018 від 28.08.2001 Про затвердження Переліку посад працівників підрозділів кримінального пошуку та оперативно-технічних підрозділів органів внутрішніх справ, стаж служби в яких зараховується з рахунку 1,5 місяців за один місяць служби (далі - Наказ №018), протиправно було відмовлено у зарахуванні до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, наявної пільгової вислуги, сформованої за період з 26.09.2002 по 06.11.2015 з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в підрозділах оперативної служби. Вважає, що незарахування відповідачем вислуги років у пільговому обчисленні до її вислуги років, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, порушує її право на отримання такої надбавки у відповідному розмірі та отримання додаткової відпустки встановленої тривалості.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивачка з 26.02.2002 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 і по теперішній час проходить службу в НПУ.

З 09.12.2016 обіймає посаду заступника начальника відділу Управління оперативної служби ГУ НП.

Відповідно до Витягу із послужного списку, позивачка займала такі посади : у період з 26.09.2002 по 16.07.2003 - оперуповноважений Управління кримінального пошуку Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 16.07.2003 по 01.11.2004 оперуповноважений Управління оперативної служби Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 01.11.2004 по 01.10.2007 - оперуповноважений Управління розвідувально-пошукової діяльності Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 01.10.2007 по 11.08.2011 - оперуповноважений Управління оперативної служби Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 11.08.2011 по 28.11.2012 - оперуповноважений Управління оперативної служби Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 28.11.2012 по 06.11.2015 - старший оперуповноважений Управління оперативної служби Управління МВС України в Івано-Франківській області; з 07.11.2015 по 09.12.2016 - старший оперуповноважений з особливих доручень кримінальної поліції ГУ НП; з 09.12.2016 по теперішній час - заступник начальника відділу Управління оперативної служби ГУ НП.

31.01.2022 адвокат позивачки звернувся до відповідача із адвокатським запитом №31/03-01/22, в якому просив надати інформацію щодо вислуги років у майора поліції ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, нормативно-правового регулювання, яким керується ГУ НП при підрахунку вислуги років співробітників, врахування права майора поліції ОСОБА_1 на пільгу при підрахунку вислуги років та її відображення у послужному списку.

30.05.2022 листом за №592/108/12-2022 ГУ НП повідомило про те, що станом на 01.01.2022 стаж служби в поліції ОСОБА_1 в календарному обчисленні становить 19 років 03 місяці 04 дні, у пільговому обчисленні (без урахування календарної) - 06 років 06 місяців 20 днів. Вислуга років у пільговому обчисленні враховується поліцейським при набутті права на пенсію відповідно до Закону №2262, відповідно до ст.12 якого, право на пенсію за вислугу років наступає при умовах наявної вислуги років - 25 календарних років і більше. Таким чином, при досягненні поліцейським 25 календарних років вислуги, йому буде враховано періоди служби на пільгових умовах для нарахування розміру пенсії.

Відповідно до Порядку №393 та наказу МВС України №895 від 05.12.2011 Про затвердження переліків посад рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, проходження служби яких зараховується на пільгових умовах (далі - Наказ №895) (один місяць служби за півтора місяця) підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на оперативних посадах. Також відповідно до вищевказаного Порядку та наказу МВС України №772 від 20.07.2006 Про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження служби на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяці (далі - Наказ №772) до зарахування на пільгових умовах при призначенні пенсії підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на оперативних посадах з 26.09.2002 по 06.11.2015. Одночасно, відповідно до Порядку №393 та наказу МВС України №431 від 14.11.2007 Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби (далі - Наказ №431) до зарахування на пільгових умовах при призначенні пенсії підлягають періоди проходження служби ОСОБА_1 на оперативних посадах з 26.09.2002 по 06.11.2015.

За результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 . ГУ НП листом №634/108/12-2022 від 09.06.2022 повідомило позивачку про те, що у період служби з 26.09.2002 по 06.11.2015 вона обіймала посади в підрозділах управління кримінального пошуку, управління розвідувально-пошукової діяльності та управління оперативної служби органів внутрішніх справ, стаж роботи в яких, відповідно до Порядку №393 та Наказу №018, обчислювався з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, який в пільговому обчисленні становить 06 років 06 місяців 20 днів та зараховується до вислуги років при звільненні зі служби в поліції лише за наявності календарної вислуги років, яка надає право на призначення пенсії. Законом передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Станом на 01.01.2022 вислуга років ОСОБА_1 становить 19 років 03 місяці 04 дні та відповідно до п.а ч.1 ст.12 Закону №2262 підстави для призначення пенсії за вислугу років наразі відсутні. Зазначено, що вирішити позитивно питання щодо зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги у пільговому обчисленні, сформованої за період служби з 26.09.2002 по 06.11.2015 кількістю 06 років 06 місяців 20 днів, до стажу служби в поліції та здійснення відповідного перерахунку наразі неможливо.

Вважаючи протиправними дії ГУ НП, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка продовжує проходити службу в поліції та не зверталася до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу. При цьому, положення Порядку №393 визначають порядок обчислення вислуги років лише для призначення пенсії. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законами №580 та №2262.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.1 ст.78 Закону №580, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580 передбачено, що до стажу служби в поліції зараховуються :

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до ч.3 ст.78 Закону №580, під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Статтею 1 Закону №2262 передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 17 Закону №2262 визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, серед яких : служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Умови призначення пенсії за вислугу років передбачені ст.12 Закону №2262, на виконання вимог якого Уряд затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до цього Закону №2262.

Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком №393.

Вказаним порядком дійсно передбачена необхідність пільгового обчислення вислуги років на посадах згідно з переліком, а також час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях.

Проте, такий порядок обчислення вислуги років застосовується виключно з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262.

Аналізуючи положення ст.12 Закону №2262, колегія суддів дійшла висновку, що призначення пенсії за вислугу років за нормами цього Закону законодавець пов`язує з моментом звільнення особи зі служби у разі наявності необхідної вислуги років.

Судом встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин, позивачка продовжує перебувати на службі в органах НПУ.

Відповідачем не заперечується, що спірні періоди роботи позивачки будуть зараховані до її вислуги років у пільговому обчисленні при звільненні зі служби в поліції за наявності календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії. Тобто фактично, відповідач не відмовив позивачці у пільговому врахуванні стажу.

Колегія суддів зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Станом на день розгляду даної справи судом першої інстанції, право позивачки на пільгове обчислення вислуги років для призначення пенсії не порушено, оскільки спір в даній адміністративній справі не стосується питання відмови у призначенні їй пенсії на підставі норм Закону №2262.

Враховуючи те, що позивачка проходить службу в поліції, беручи до уваги, що позивачка не зверталася до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання ГУ НП зарахувати їй до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер та суперечить процедурі та визначеному у застосованих нормативних актах обставинам та часу їх застосування. Крім того, відсутні підстави вважати, що при звільненні позивачки зі служби в поліції та обчисленні її стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідачем буде відмовлено їй у зарахуванні пільгового стажу для її призначення.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.02.2023 по справі №320/12166/20, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі №300/2901/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук