Справа № 360/1419/23
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 грудня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1419/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди, премії за особистий внесок у загальні результати служби та надбавки за особливості проходження служби,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого діє адвокат Редіч Наталія Юріївна (далі представник позивача), до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненадання та неознайомлення позивача з наказами про призначення, проведення та результатами службового розслідування, висновками, актами, рапортами, довідками-доповідями і наказами про зняття з усіх видів забезпечення за періоди з 04 грудня 2022 року по 25 грудня 2022 року та з 31 грудня 2022 року по 23 січня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення за грудень 2022 року і січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача грошове забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди за грудень 2022 року у порядку пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача додаткову винагороду за грудень 2022 року у порядку пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача додаткову грошову винагороду за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби за період по 23 лютого 2023 року у розмірі 523 % від посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 23 лютого 2023 року відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23 лютого 2023 року № 54;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 23 лютого 2023 року у розмірі 523 % від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 23 лютого 2023 року відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23 лютого 2023 року № 54.

Згідно з пунктами 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху на таких підставах.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд також зазначає, що вказана позовна заява підписана та подана адвокатом, який відповідно до частини шостої статті 18 КАС України має в обов`язковому порядку зареєструвати свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Така реєстрація для адвоката є його обов`язком, а не правом.

Згідно з частиною шостою статті 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

У позовній заяві всупереч пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету представника позивача.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У частині другій статті 5 КАС України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення це нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, в яких встановлюється спосіб ліквідації правопорушення, вчиненого суб`єктом владних повноважень та іншими особами, в передбачених законом випадках, а підстава позову це ті обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутись до суду з вимогами до іншої особи.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Позивач у позовній заяві серед іншого просить суд стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача грошове забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»; стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача додаткову винагороду за грудень 2022 року у порядку пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168; стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача додаткову грошову винагороду за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168; стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача премію за особистий внесок у загальні результати служби за період по 23 лютого 2023 року у розмірі 523 % від посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 23 лютого 2023 року відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23 лютого 2023 року № 54.

Отже, зміст позовних вимог, зазначений у позовній заяві, не повністю відповідає способам судового захисту, передбаченим частиною першою статті 5 КАС України, тому позовні вимоги у цій частині підлягають уточненню.

Також представник позивача просить суд визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача додаткову грошову винагороду за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168; визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь позивача грошове забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що у вересні 2022 року виплачено на картковий рахунок військовослужбовця: 14293,83 грн грошове забезпечення за серпень 2022 року, 18111,29 грн додаткова винагорода за 19 діб серпня 2022 року з розрахунку 30000,00 грн на місяць згідно з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року № 3475, 38129,03 грн додаткова винагорода за 12 діб серпня 2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць згідно з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року № 3475; в січні 2023 року виплачено позивачу 2 056,35 грн грошове забезпечення за грудень 2022 року; в лютому 2023 року виплачено позивачу забезпечення за січень 2023 року.

Отже, представнику позивача необхідно визначитися зі змістом позовних вимог відповідно до фактичних обставин справи, у зв`язку з чим у цій частині позовні вимоги підлягають уточненню та конкретизації.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Представником позивача надана заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що з 05 травня 2022 року ОСОБА_1 прийнято на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 . 23 лютого 2023 року позивач виключений зі списків особового складу цієї військової частини та всіх видів забезпечення і вважається таким, що вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 вважається звільненим з військової частини НОМЕР_2 . Вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення до суду за захистом прав ОСОБА_1 з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі також КЗпП України).

Так, до 19 липня 2022 року строк звернення до суду з позовом про стягнення належного працівникові, зокрема, грошового забезпечення, як складової оплати праці не обмежувався.

Однак, 19 липня 2022 року набув чинності Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон № 2352-ІХ), яким внесені зміни до діючого законодавства про працю, зокрема, частини першої і другої статті 233 КЗпП України викладено в наступній редакції (пункт 18 частини 1 розділу І Закону № 2352-IX):

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, Законом № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати, зокрема, починаючи з 19 липня 2022 року у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Тобто, після внесення Законом № 2352-IX вказаних змін, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено строк звернення до суду у справах про вирішення трудового спору, у тому числі про стягнення належної заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці під час перебування на публічній службі (тримісячний строк з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права), про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2352-IX не передбачають особливої дії норм права для зміненої ним статті 233 КЗпП України, не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.

У цій справі представник позивача, зокрема, оскаржує бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168; грошового забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та додаткової винагороди за грудень 2022 року у порядку пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Суд звертає увагу, що вказані виплати мають щомісячний характер та їх розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено відповідну виплату, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі чого був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З указаного вбачається, що про порушення своїх прав щодо невиплати додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року позивач повинен був дізнатися у вересні 2022 року, щодо неналежної виплати грошового забезпечення у грудні 2022 року та січні 2023 року позивач повинен був дізнатися у січні 2023 року та лютому 2023 року відповідно, щодо невиплати додаткової грошової винагороди за грудень 2022 року позивач повинен був дізнатися у січні 2023 року.

Таким чином, відлік трьохмісячного строку звернення до адміністративного суду з цими вимогами відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України починається з моменту, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення свого права.

Щодо вимог, що стосуються невиплати позивачу щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби за період по 23 лютого 2023 року у розмірі 523 % від посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 23 лютого 2023 року відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23 лютого 2023 року № 54, то відповідно до частини другої статті 223 КЗпП України до них застосовується тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Таким чином, представнику позивача необхідно надати суду докази, коли позивачем було отримано вищевказане повідомлення.

Разом з цим, суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, Главу XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України доповнено пунктом такого змісту:

«1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 382 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» продовжено дію карантину на всій території України до 30 червня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, визначені у статті 233 КЗпП України строки продовжувались на строк дії карантину до 30 червня 2023 року.

Оскільки у межах спірних правовідносин тримісячний строк звернення до суду почав перебіг під час дії карантину (до 30 червня 2023 року), то строк звернення до суду потрібно обчислювати з наступного дня після закінчення карантину, тобто з 01 липня 2023 року, та його тривалість буде складати: кількість днів до закінчення карантину + визначений законом процесуальний строк. Тобто на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

При цьому, суд враховує, що позивач до 21 серпня 2023 року (дата звільнення з військової служби ) не мав об`єктивної можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки у період з 05 травня 2022 року по 21 серпня 2023 року проходив військову службу, виконуючи бойові завдання та забезпечуючи здійснення заходів з ноціональної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, зокрема, на територіях між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Таким чином, перебіг строку звернення до суду з вимогами щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року у порядку пункту 1-2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168; грошового забезпечення за грудень 2022 року та січень 2023 року у порядку Наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та додаткової винагороди за грудень 2022 року у порядку пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 розпочався 22 серпня 2023 року і закінчився 22 листопада 2023 року.

Разом з тим, із цим позовом до суду представник позивача звернувся лише 28 листопада 2023 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява, тобто з пропуском строку, визначеного статтями 233 та 234 КЗпП України.

З огляду на зазначене, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Щодо вимог, що стосуються невиплати позивачу щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби за період по 23 лютого 2023 року у розмірі 523 % від посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період по 23 лютого 2023 року відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по строковій частині) від 23 лютого 2023 року № 54, то перебіг строку звернення до суду з цими вимогами також розпочався з 22 серпня 2023 року і закінчився 22 листопада 2023 року, якщо представником позивача не буде надано доказів отримання позивачем повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, в іншій строк.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 про ненадання та неознайомлення позивача з наказами про призначення, проведення та результатами службового розслідування, висновками, актами, рапортами, довідками-доповідями і наказами про зняття з усіх видів забезпечення за періоди з 04 грудня 2022 року по 25 грудня 2022 року та з 31 грудня 2022 року по 23 січня 2023 року суд зазначає, що у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом не зазначено саме дати, з якої позивачу стало відомо про порушення його прав у цій частині.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що спірним періодом щодо ненадання та неознайомлення позивача з наказами про призначення, проведення та результатами службового розслідування, висновками, актами, рапортами, довідками-доповідями і наказами про зняття з усіх видів забезпечення є період з 04 грудня 2022 року по 25 грудня 2022 року та з 31 грудня 2022 року по 23 січня 2023 року.

Отже, у цьому випадку, саме з моменту, коли позивач дізналася про порушення його прав у цій частині, для нього розпочинається перебіг місячного строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, для звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частин першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, згідно з частиною першою статті 123 КАС України позивач має право подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 160, 161, 169, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди, премії за особистий внесок у загальні результати служби та надбавки за особливості проходження служби залишити без руху.

Запропонувати представнику позивача адвокату Редіч Наталії Юріївні протягом десяти днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) або поштовим зв`язком на тимчасову адресу для листування (абонементна скринька 4585, вул. Академіка Янгеля, 16, м. Дніпро, 49089):

- позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачеві та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС.В. Кисіль