Справа № 480/11407/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агромережа Трейд" до Львівської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромережа Трейд" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 09 жовтня 2023 року № UA209000/2023/901132/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Львівської митниці в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09 жовтня 2023 року № UA209170/2023/003458.

У відповідності до положень ст.139 КАС України, протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по справі, 23.11.2023 позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2023 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд заяви без його участі, заяву просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, зазначає, що предмет спору у даній категорії справи не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, предметом оскарження у даній справі є одне рішення про коригування митної вартості, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими. Вважає, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи. Написання позовної заяви не вимагало значної юридичної і технічної роботи для такого високого розміру гонорару.

Крім того, звертає увагу суду, що позовна заява сформована в Електронному суді 23.10.2023, а подана із заявою від 23.11.2023 платіжна інструкція № 260 датована 13.10.2023. Сторона позивача не наводить поважні причини (будь-які причини) не можливості подання платіжної інструкції № 260 від 13.10.2023 разом із позовною заявою.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що позивачем до закінчення судових дебатів зроблено заяву про понесені витрати на правову допомогу та своєчасно надано докази на їх підтвердження.

Згідно із ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною .

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат застосовує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що відповідно до Додатку до Договору про надання правничої допомоги від 12.10.2023, укладеного між ТОВ "Агромережа трейд" та адвокатом Адвокатського об`єднання "Адвокатська фірма "Ромаданова і партнери" Приборою І.І., сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги у розмірі 6000 грн, а отже його розмір визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу до складу професійної правничої допомоги входили:

- підготовка та подання до суду позовної заяви (3,0 год.) - 3000 грн;

- підготовка та подання до суду відповіді на відзив на позовну заявк (2,0 год.)- 2000 грн;

- участь у судовому засіданні (1,0 год.) - 1000 грн.

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 6000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.10.2023 № 260.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, проводилось з судовим засіданням, у якому брав участь адвокат, справа має значний об`єм письмових матеріалів та доказів, спірні правові відносини мають специфічний характер в сфері податкових відносин, що потребує додаткового часу для їх вивчення, представник відповідача заперечила проти задоволення заяви, однак взагалі жодних фактичних обґрунтувань та доказів на підтвердження своєї позиції суду не надала з метою спростування доводів представника позивача відносно суми витрат на правову допомогу, тому суд вважає витрати в розмірі 6000 грн співмірними зі складністю справи та наданих адвокатом послуг.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та відшкодувати судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 6000 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби суму судового збору, сплаченого підприємством при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Агромережа Трейд" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь Ттовариства з обмеженою відповідальністю "Агромережа Трейд" за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби витрати на сплату судового збору в сумі 17890,12 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Шаповал