Справа № 560/10852/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10852/23

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

05 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністюю "ПРОСКУРІВІНВЕСТ" до Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКУРІВІНВЕСТ" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА від 15.09.2010 № 242 "Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування" в частині пункту 112 Додатку до наказу № 242 від 15.09.2010, яким до Переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування занесено Будинок, розташований за адресою: вул. Проскурівська, 79 в м. Хмельницькому.

Стягнуто на користь ТОВ "ПРОСКУРІВІНВЕСТ" судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької облдержадміністрації.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 2 частини 1 Положення про Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації, який затверджений розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 06.12.2022 №515/2022- р, департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації є правонаступником управління інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Хмельницької обласної державної адміністрації.

Згідно з договором купівлі-продажу об`єкта комунальної власності малої приватизації від 29 листопада 2021 року ТОВ "ПРОСКУРІВІНВЕСТ" набуло право приватної власності на нежитлову будівлю та майно невід`ємне від об`єкта: лічильник газовий №12382 РЛ-25, лічильник холодної води НІК 2102 1-Ф 5-60 А, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький , вул. Проскурівська, будинок 79.

Придбаний об`єкт складається з нежитлової будівлі площею 1417,7 кв.м.

Договір купівлі - продажу об`єкта комунальної власності малої приватизації від 29.11.2021 було укладено за результатами електронного аукціону UA-PS-2021-10-22-0000111 від 19.11.2021 року з продажу об`єкту малої приватизації.

Оголошення про проведення аукціону, містило наступну інформацію про Будинок, що була предметом аукціону - "Частина конструкцій та оздоблювального покриття потребує капітального ремонту. Будівля має статус пам`ятки історії та перебуває на державному обліку як щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за видом "архітектура та містобудування" згідно наказу управління культури, туризму і курортів облдержадміністрації від 15.09.2010 року №242. Аукціон з умовами: майбутній власник перед підписанням договору купівлі-продажу укладає з відповідним органом охорони культурної спадщини попередній договір про укладення у майбутньому охоронного договору на пам`ятку з викладенням його істотних умов, у тому числі щодо цільового використання пам`ятки, робіт, які майбутній власник зобов`язується провести на пам`ятці з метою утримання її в належному стані.

Позивачем укладено попередній договір про укладення в майбутньому охоронного договору на пам`ятку історії місцевого значення від 26.11.2021 №5, Предметом попереднього договору є частина нежитлової будівлі, загальною площею 1417,7 кв. м, розташована за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 79.

Будинок, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 заблокована з двох окремих будівель та має два окремі статуси:

- щойно виявлений об`єкт архітектури міста Хмельницького - не відноситься до пам`яток;

- пам`ятка історії місцевого значення міста Хмельницького - Будинок, де розміщувався штаб 1-ого кінного корпусу Червоного козацтва" - відноситься до пам`яток - такий статус має лише частина будівлі.

Позивачем після вивчення проекту облікової документації було виявлено невідповідність облікової документації фактичним обставинам.

Так, в частині пункту 112 додатку до наказу Управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА від 15.09.2010 №242 "Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування" до переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування Хмельницького занесено Будинок, що розташований за адресою: вул. Проскурівська, 79 в м. Хмельницькому.

Представник позивача звернувся із запитом до КЗК "Хмельницького обласного краєзнавчого музею" на що листом від 29.09.2022 №02-07/82 отримав відповідь у якій зазначено, що будь-яких відомостей щодо історичної та архітектурної значущості будівлі по АДРЕСА_1 музей у своєму розпорядженні не має.

Листом від 08.09.2022 №589/01.01-12/2022 Державний архів Хмельницької області, повідомив, що документи які містять історичну інформацію про Будинок №79 по вул. Проскурівській в м. Хмельницький та відомості про забудовників, архітекторів вказаної будівлі на державне зберігання не надходили.

Листом від 06.10.2022 №01-17-56 Управління культури і туризму Хмельницької міської ради, повідомило, що в Управлінні відсутні відомості щодо можливих історичних подій, які відбувались у нежитловій будівлі на АДРЕСА_1 , та/або пов`язані з віруваннями, життям і діяльністю видатних людей, відомості про архітекторів та/або будівельників цієї будівлі, інші відомості що стосуються історичного минулого зазначеної будівлі та її можливої історичної чи архітектурної цінності.

Листом від 06.12.2022 №1-02-1546 Управління архітектури та містобудування зазначило, що Будівля по вул. Проскурівській 79 не несе особливої архітектурної цінності, побудована в типовому стилі радянських часів (розпочато будівництво 1937 рік) на Будівлі відсутня ліпнина та особливі елементи, які вирізняють її з поміж інших. Крім того, дана будівля не являється твором відомих архітекторів та митців. Будівля розташована біля багатоповерхових житлових будинків, стадіону і готелю "Поділля", тобто, поряд не має ансамблю аналогічних будівель, тому можна зробити висновок, що вигляд будівлі не впливає на формування та розвиток архітектури та містобудівної діяльності м. Хмельницького. Хоч будівля по вул. Проскурівській, 79 і зберегла свою форму, але знаходиться в аварійному стані, через втрачання несучої здатності фундаментів. Історичні й культурні нашарування відсутні, окрім того, що в даній будівлі розміщувався Штаб 1-го кінного корпусу Червоного козацтва (початок XX століття). Враховуючи Закон України Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборони пропаганди їхньої символіки дана будівля збереженню та охороні не підлягає Зважаючи на вище викладене, можна прийти до висновку, щодо необхідності демонтажу будівлі по вул. Проскурівській, 79.

Листом від 17.10.2022 №244 Хмельницький обласний науково-методичний центр культури і мистецтва повідомило, що згідно переліків пам`яток та об`єктів культурної спадщини Хмельницької області за вказаною адресою знаходиться пам`ятка історії місцевого значення - Будинок, де знаходився у 1923-1930 рр. штаб 1-ого кінного корпусу Червоного козацтва яким у 1925-1930 рр. командував ОСОБА_1 , взято на облік і під охорону держави рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів №31 від 19.01.1983. Крім того, наказом управління культури, туризму і курортів Хмельницької облдержадміністрації №242 від 15.09.2010 будівля взята на облік як щойно виявлений об`єкт за видом архітектура та містобудування.

У технічному звіті про проведення обстеження технічного стану конструкцій нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 від 2022 зазначено, що будівля знаходиться в аварійному стані. Фізична зношеність будівлі становить 85%, що унеможливлює її подальшу експлуатацію. Будівля потребує повного демонтажу. реконструкція та реставрація не можливі, оскільки фундаменти не мають несучої здатності.

13.06.2023 представником позивача надіслано заяву начальнику Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької облдержадміністрації про скасування пункту 112 Додатку до наказу управління культури, туризму і курортів облдержадміністрації від 15.09.2010 №242.

На вказану заяву 15.06.2023 за №02-932 директором Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької ОДА надано відповідь про відсутність правових підстав для виключення з Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини "Будівлі" по вул. Проскурівській 79, у м. Хмельницькому скасувавши пункт 112 наказу управління культури, туризму і курортів облдержадміністрації від 15.09.2010 №242.

Позивач вважаючи, що оскаржуваний наказ є протиправним звернувся в суд з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що пункт 112 наказу Управління культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації від 15.09.2010 року №242 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині включення до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини за видом "архітектура" Будинку, розташованого за адресою: вул. Проскурівська,79 в м. Хмельницькому.

Суд зазначив, що в результаті включення Будинку, розташованого за адресою: вул. Проскурівська,79 в м. Хмельницькому до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини спірним наказом, без достатніх на те підстав, що є втручанням у право приватної власності позивача, яке суперечить Закону України "Про охорону культурної спадщини" та Порядку № 1760.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, а також оскаржуваному рішенню суду першої інстанції, приходить до висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у відповідності до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, є підставою для його скасування.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила таке.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 8 червня 2000 року №1805-111 в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного наказу.

Згідно зі статтею 1 Закону №1805-111 культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Частиною 2 статті 2 Закону №1805-111 визначено, що за видами об`єкти культурної спадщини поділяються на, зокрема, об`єкти архітектури - окремі будівлі, архітектурні споруди, що повністю або частково збереглися в автентичному стані і характеризуються відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій або є творами відомих авторів; об`єкти містобудування - історично сформовані центри населених місць, вулиці, квартали, площі, комплекси (ансамблі) із збереженою планувальною і просторовою структурою та історичною забудовою, у тому числі поєднаною з ландшафтом, залишки давнього розпланування та забудови, що є носіями певних містобудівних ідей.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1805-111 об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.

Згідно з підпунктом б частини 1 статті 14 Закону №1805-111 занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки, пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Таким чином, об`єкт архітектури включається до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об`єкту культурної спадщини для включення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

З матеріалів справи встановлено, що 11.01.2022 року ТОВ «Проскурівінвест» набуло право приватної власності на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - нежитлове приміщення загальною площею 1417.7 кв.м., що розташоване по вул. Проскурівська, 79 у м. Хмельницькому.

Підставою набуття права приватної власності ТОВ «Проскурівінвест» на вказане нерухоме майно є договір купівлі-продажу від 29.11.2021, укладений з Хмельницькою обласною радою.

Відповідач стверджує, що ТОВ «Проскурівінвест» було поінформоване про пам`яткоохоронний статус будівлі по вул. Проскурівська, 79 у м. Хмельницькому перед набуттям права приватної власності.

Зазначений об`єкт приватизації є пам`яткою історії місцевого значення згідно рішення Виконавчого комітету Хмельницької обласної ради депутатів трудящих від 19.01.1983 №31 та щойно виявленим об`єктом культурної спадщини за видом «архітектура» відповідно до наказу Управління культури, туризму і курортів Хмельницької облдержадміністрації від 15.09.2010 №242.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольські міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону «Про охорону культурної спадщини», переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», визначаються повноваження органів охорони культурної спадщини в тому числі органу охорони культурної спадщини обласних державних адміністрацій. Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 20.05.2021 року №507/2021-р затверджено Положення про Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст. 6 Закону «Про охорону культурної спадщини», п.п. 4.1, 5.11 вище зазначеного Положення, Департамент реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та розробляє проекти розпоряджень голови облдержадміністрації.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний п. 112 Наказу Управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА від 15.09.2010 №242 «Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування» (надалі Наказ) відповідає чинному законодавству, яке діяло на момент його видачі.

Зокрема, на виконання ч. 2 ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та враховуючи протокол засідання Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини у Хмельницькій області від 14.07.2010 року, Управлінням культури, туризму і курортів Хмельницької облдержадміністрації, Наказом включено Будівлю до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини за видом «Архітектура та містобудування».

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що «Будівля» по вул. Проскурівська, 79 є щойно виявленим об`єктом культурної спадщини, оскільки збереглася в автентичному стані і характеризується відзнаками певної культури, епохи, певних стилів, традицій, будівельних технологій.

Пунктом 1 статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що п. 112 Наказу Управління культури, туризму і курортів Хмельницької облдержадміністрації від 15.09.2010 №242 «Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування» було прийнято правомірно, в межах наданих повноважень з дотриманням норм та порядку його прийняття.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Оцінюючи правову природу наказу Управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА від 15.09.2010 № 242 "Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування" в частині пункту 112 Додатку до наказу № 242 від 15.09.2010, яким до Переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування занесено Будинок, розташований за адресою: вул. Проскурівська, 79 в м. Хмельницькому, колегія суддів бере до уваги, що цей наказ:

(1) адресований конкретним органам у сфері охорони культурної спадщини (пам`яток). Саме такі органи реалізують законодавчо встановлені обов"язки щодо виявленого об"єкта культурної спадщини, а саме: вносять об"єкт до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини міста Києва, виготовляють та зберігають наукову та іншу документацію щодо виявленого об`єкта культурної спадщини тощо;

(2) не містить загально-обов`язкових правил поведінки. Внесення об"єкту до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини міста Києва є підставою для виникнення охоронних правовідносин щодо такого об"єкта. Однак вони виникають не з самого наказу, а з його реалізації, тобто внесення об"єкта культурної спадщини до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини міста Хмельницького, та з огляд на прямі вимоги ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини»;

(3) стосується конкретної життєвої ситуації - виявлення нового об"єкту культурної спадщини та внесення його до Переліку. Наказ не регулює невизначену кількість тотожних випадків, а тому не має ознак нормативності;

(4) розрахований на одноразове застосування. Наказ вичерпав дію після включення об`єкта до Переліку, шляхом реального виконання. Внесення об"єкта культурної спадщини до Переліку породжує у нього спеціальний юридичний статус, визначений законом;

(5) видано Управлінням культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА, як правозастосовним, а не нормотворчим органом. Хмельницька ОДА виконує функції, покладені на неї Положення про Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 20.05.2021 року №507/2021-р.

З огляду на наведене, наказ Управління культури, туризму і курортів Хмельницької ОДА від 15.09.2010 № 242 "Про затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування" в частині пункту 112 Додатку до наказу № 242 від 15.09.2010, яким до Переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування занесено Будинок, розташований за адресою: вул. Проскурівська, 79 в м. Хмельницькому є правозастосовним індивідуальним актом.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2023 року у справі №826/15864/17.

З даного приводу необхідно роз"яснити, що індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

З огляду на вказане, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Зважаючи на наведене вище, положення КАС України та загальновідомі ознаки, властивості нормативно-правового й індивідуального актів, спірний наказ є актом індивідуальної дії, оскільки: виданий відповідачем у результаті реалізації владних управлінських функцій суб`єкта розпорядження об`єктів культурної спадщини міста Хмельницького; не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує дію після розроблення проекту землеустрою.

Колегія суддів вважає, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Оскільки позивач не є учасником (суб`єктом) правовідносин щодо затвердження переліку щойно виявлених об`єктів архітектури та містобудування, то такий наказ не породжує для позивача права на захист, тобто права на звернення з цим адміністративним позовом.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.97 №2-зп в справі N 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.".

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, за результатом апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що дії відповідача, як суб"єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідали критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а відтак, приходить до висновку про необгрунтованність позовних вимог позивача.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, у зв"язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту інформаційної діяльності, культури, національностей та релігії Хмельницької обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.