Справа № 420/11919/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11919/23
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення 24.07.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 р. у справі №420/11919/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Дельта Банк на підставі Договору № 005- 15500-180215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США від 18.02.2015, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Дельта Банк на підставі договору № 005-15500- 180215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США від 18.02.2015 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Дельта Банк на підставі Договору №004- 15500-180215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США від 18.02.2015р., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Дельта Банк на підставі договору № 004-15500- 180215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США від 18.02.2015 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В поданій апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що підставою не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стала перевірка банківських операцій та правочинів на предмет виявлення ознак їх нікчемності, за наслідками якої укладені з позивачем договори банківського вкладу визнані нікчемними, відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що дії уповноваженої особи щодо виявлення укладених банком правочинів, які мають ознаки нікчемності, вчинялись на виконання покладених законом обов`язків. Також зазначив, що оскільки повідомлення про нікчемність правочину позивачем в судовому порядку не оскаржене, правомірність судом не досліджувалася та станом на час розгляду справи судом було чинним та не скасовано та не відкликано відповідачем, такі обставини виключають можливість зобов`язати відповідача включити позивача до переліку вкладників. Кріт цього, апелянт вважає, що адміністративний позов подано з порушенням строків встановлених ст. 122 КАС України.

З огляду на викладене, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти по справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

18.02.2015р. між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 укладено договори банківських вкладів "Найкращий від Миколая" у доларах США строком до 19 травня 2015 року №005-15500-180215, та №004-15500-180215.

Цього ж дня, між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 укладено додаткові угоди №2, відповідно до яких зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення договору.

Постановою правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 ПАТ Дельта Банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

02.03.2015р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Дельта Банк №51, на підставі якого, з 03.03.2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ Дельта Банк з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. включно та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

До рішення виконавчої дирекції Фонду №51 від 02.03.2015 Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві Дельта Банк було внесено зміни, відповідно до яких, пункт 2 цього рішення викладений у такій редакції: Тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №147 від 03.08.2015р. строки здійснення тимчасової адміністрації у AT Дельта Банк продовжено по 02.10.2015р. включно.

02.10.2015р. Національним банком України прийнято постанову №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк.

На виконання постанови Правління Національного банку України 02.10.2015р. №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта банк, Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015р. №181 Про початок процедури ліквідації AT Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора банку.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015р. розпочата процедура ліквідації АТ Дельта Банк з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

20.02.2017р. Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №619 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора", відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації та повноваження ліквідатора на два роки до 04.10.2019 року включно.

04.04.2019р. Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №772 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора Матвієнку Андрію Анатолійовичу", відповідно до якого продовжено строки здійснення ліквідації на один рік до 04.10.2020р. включно.

24.09.2020р. Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №1724 Про деякі питання здійснення ліквідації АТ Дельта Банк, відповідно до якого продовжено строк управління майном (активами) АТ Дельта Банк та задоволення вимог його кредиторів на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів. Також, рішенням продовжено визначені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб повноваження ліквідатора АТ ДЕЛЬТА БАНК, делеговані провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Матвієнку Андрію Анатолійовичу на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

17.02.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" із заявою, в якій просив повідомити підстави відсутності його прізвища у списках виплат гарантованих державою за договорами банківських вкладів "Найкращий від Миколая" від 18.02.2015р.

Листом від 05.04.2023р. АТ "Дельта Банк" повідомив позивача, що укладені з ним договори банківських вкладів "Найкращий від Миколая" від 18.02.2015р. визнані нікчемними, відповідно до п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк щодо не включення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Дельта Банк за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив, що Уповноваженою особою не наведено правових підстав для не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI. Водночас, позивач є вкладником у розумінні ст. 2 Закону №4452-VI, а отже набув право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частинами 1, 2, 3 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 6 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктами 3, 4, 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із застосуванням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» наслідків нікчемності правочинів до договору банківського вкладу позивача.

Так, з вищевикладених норм вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, у випадку, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В даному випадку, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов`язком встановити обставини, з якими законодавство пов`язує нікчемність правочину.

Між тим, поняття нікчемності правочинів наведено у ст.228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина 3 цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

В даному випадку, факт надходження на рахунку позивача грошових коштів уповноваженою особою не заперечується.

При цьому, колегія суддів вважає, що вказані підстави, якими уповноважена особа обґрунтовує нікчемність укладеного позивачем договору не відносяться до переліку підстав, за якими договори вкладів позивача можна вважати нікчемним.

Як вже зазначалось 18.02.2015р. між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 укладено договори банківських вкладів "Найкращий від Миколая" у доларах США строком до 19 травня 2015 року №005-15500-180215, №004-15500-180215.

18.02.2015р. між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 укладено додаткові угоди №2, відповідно до яких зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення договору.

Таким чином, позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ Дельта Банк до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI, що вірно зазначено судом першої інстанції.

Правова позиція з цього питання неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 березня 2020 року у справі № 826/13879/16, від 4 квітня 2019 року у справі №826/4629/16.

Водночас, Уповноваженою особою не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI, ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанції.

Уповноваженою особою не надано належних доказів на підтвердження того, що договори банківського вкладу укладено позивачем виключно з метою отримання коштів саме від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, крім того, уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на нікчемність укладених з позивачем договорів банківських вкладів у зв`язку з тим, що останні укладений в період дії постанови НБУ №692/БТ від 30 жовтня 2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб фондом.

В даному випадку, отримання гарантованої суми відшкодування кошів за вкладом є гарантією, яка прямо передбачена ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто є такою, що встановлена законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

При цьому, позивач, як фізична особа, не міг знати про існування вказаної постанови НБУ та жодним чином не міг перевірити під час укладання договору банківського вкладу вказану інформацію, яка є банківською таємницею, а тому позбавлення його гарантованого державою права на відшкодування коштів за його вкладом є протиправним, в свою чергу, з вказаних підстав, наслідки передбачені ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не підлягають застосуванню до банківського вкладу позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у постанові Велика Палата Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 819/353/16) щодо подібних правовідносин сформовано правовий висновок про застосування норм матеріального та процесуального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо рішень про визнання нікчемними договорів банківського вкладу.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

Отже, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позову.

Судова колегія вважає необґрунтованими посилання апелянта на порушення позивачем строків звернення до суду з відповідним позовом без поважних причин, оскільки з урахуванням дати отримання листа АТ "Дельта Банк" від 05.04.2023р., суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з відповідним позовом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023р. у справі №420/11919/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук А.Г. Федусик