Справа № 580/8509/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року справа № 580/8509/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у відмові в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 4 підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу прийнявши відповідне рішення щодо звільнення зв`язку із сімейними обставинами та видати наказ про звільнення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем отримано рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, а також засвідчені копії додатків до цього рапорту, які підтверджують підставу для звільнення.

Позивач зазначив, що мати його дружини має ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Водночас позивачу повідомлено про відмову у звільненні з військової служби у зв`язку з відсутністю підстави для звільнення.

На підставі наведеного позивач вважає, що повинен бути звільнений з військової служби, тому просить задовольнити його позовні вимоги.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що позивач не надав документів, які підтверджують необхідність стороннього догляду за матір`ю дружини, а сама по собі наявність у неї ІІ групи інвалідності не є підставою для звільнення з військової служби.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилась із доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягала на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивача взято на військовий облік, та призвано на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 №69/2022.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 21.07.2023 № 203, старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 3410003, який прибув з військової частини НОМЕР_2 .

25.07.2023 позивачем подано по команді рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

До рапорту позивач додав: завірену копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією обласною МСЕК № 1 м. Черкаси серії 12 ААБ № 122706 виданої ОСОБА_2 ; завірену копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 Серія НОМЕР_4 виданого ОСОБА_2 ; завірену копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; завірену копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (дружина); витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2 ; довідку видану виконкомом Іркліївської сільської ради № 104 від 29.03.2023; завірені копії паспортних даних ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Рапорт розглянуто командуванням частини та прийнято рішення про відмову у задоволенні рапорту, про що на рапорті зазначено: «не прийнято позитивного рішення на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про Військовий обов`язок та військову службу».

Позивач не погоджується з відмовою відповідача та вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

У свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 233 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Системний аналіз абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) з підстав:

- наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Судом встановлено, що мати дружини позивача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено довідкою МСЕК № 1 м. Черкаси серії 12 ААБ № 122706 від 15.05.2018, безтерміново, причина захворювання - загальне захворювання.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби згідно абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки мати його дружини є особою з інвалідністю ІІ групи.

Доводи відповідача про те, що мати дружини позивача не потребує стороннього догляду, тому відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби, суд відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено окрему підставу для звільнення за сімейними обставинами наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, незалежно від того чи така особа потребує постійного догляду.

Отже, відповідач не вчинив дій, які передбачені законом, чим допустив протиправну бездіяльність, тому суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незвільнення позивача з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 25.07.2023 про звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Суд враховує, що згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Позивачем при подачі позову сплачено згідно квитанції №9148-7213-8990-2270 від 14.09.2023 судовий збір в розмірі 1073,60 грн., тому враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору як військовослужбовець, йому підлягає поверненню з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Останній день строку вирішення спору припадає на 02.12.2023, однак враховуючи, що вказаний день є вихідним, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 04.12.2023 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) від 25.07.2023 про звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений згідно квитанції №9148-7213-8990-2270 від 14.09.2023 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО