Справа № 240/14747/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/14747/23

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Сітіград" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Сітіград" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 №1, №1, №1, прийняті Головним управлінням ДПС у Житомирській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі проведеної Головним управлінням ДПС у Житомирській області позапланової перевірки та складених актів про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Сітіград", з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість від 21.09.2022 № 6012/06-30-07-01/43065841 та від 08.12.2022 № 12431/06-30-07-01/43065841. В актах відображено, що в ході перевірки ТОВ "Будівельна компанія Сітіград" не надало Головному управлінню ДПС у Житомирській області запитуваних документів для перевірки, а також вказано про неправильне відображення в податковому обліку даних з податку на додану вартість. В результаті цього, податковий орган дійшов висновку про порушення товариством податкового законодавства, завищення від`ємного значення та недекларування податку на додану вартість. Зазначені висновки не відповідають дійсним обставинам та зроблені податковим органом внаслідок неповноти проведення відповідної перевірки.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.08.2023.

У зв`язку з клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 14.09.2023.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про його зайнятість у іншому судовому засіданні. Розгляд справи відкладено на 03.10.2023.

Представник позивача до суду направив клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши думку представника відповідача, суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив відкласти розгляд справи на 26.10.2023.

У зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи та неявкою в судове засідання представника позивача, розгляд справи відкладено на 09.11.2023.

Задовольнивши клопотання представника позивача, розгляд справи відкладено на 21.11.2023.

У призначеному на 21.11.2023 підготовчому засіданні справа не слухалася. Чергове засідання призначено на 30.11.2023.

Представник позивача до суду направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала клопотання про виклик свідка.

Суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу (занесену секретарем судового засідання до протоколу судового засідання), якою відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка.

За результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, які занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ст. 82 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Сітіград» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2022 року (акт від 08.12.2022 № 12431 /06-30-07-01/43065841.

За результатами перевірки складено акт від 08.12.2022 № 12431 /06-30-07-01/43065841 в якому зафіксовано наступні порушення:

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, абз.г п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) за липень 2022 на суму 5 464 646,00 грн.;

- п.п. «г» п. 198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок не складання та не реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних по занижених податкових зобов`язаннях, в кількості 47 шт. на загальну суму ПДВ 10 360 394,00 грн;

- п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України у зв`язку із ненаданням документів до перевірки у повному обсязі, що зафіксовано в актах про ненадання оригіналів документів до перевірки від 01.12.2021 №857/06-30-07-01/43065841 та від 08.12.2022 №870/06-30-07-01/43065841.

За наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 29.12.2022:

-№1, яким встановлено завищення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 5 464 646,00 грн.;

-№1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 783 314,00 грн. за незареєстровані податкові накладні в ЄРПН;

-№1, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн. за ненадання документів до перевірки.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями товариство, в порядку адміністративного оскарження, звернулося зі скаргою до ДПС України.

Листом від 03.05.2023 ДПС повідомила ТОВ «Будівельна компанія Сітіград», що рішенням від 03.02.2023 продовжено строк розгляду скарги до 24.03.2023. За результатами розгляду скарги прийнято рішення від 22.03.2023, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 №1, №1, №1, а скаргу без задоволення.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 19-1.1 п.19-1 ст.19 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно пп. 20.1.4 та 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: - проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку Украйни), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; - застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 62 ПК України передбачено, що одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Разом з тим, відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абз.2 п.44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Аналіз правозастосування ст.44 ПК України, знайшов своє відображення у постанові Верховного суду від 21.10.2021 №802/1464/17-а в результаті якого судом сформовано наступні висновки:

«Зміст наведених правових норм свідчить, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами п.44.6 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених вище документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами.

Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді та проведення економічної експертизи, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.»

Тобто, в контексті наведених правових норм слідує, що єдиним виключенням при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами.

Як відображено в акті перевірки, ТОВ "Будівельна компанія Сітіград" в ході перевірки не надано Головному управлінню ДПС у Житомирській області в повному обсязі оригінали запитуваних документів для перевірки. Факт ненадання окремих документів для проведення перевірки зафіксовано в актах про ненадання оригіналів документів до перевірки.

Поряд з встановленим, слід зазначити, що товариством на адресу відповідача в ході перевірки було направлено додаткову інформацію до раніше поданої заяви від 28.11.2022, в якій позивач зазначив, що додаткові запитувані документи були вилучені 12.08.2022 в рамках кримінального провадження під час проведення обшуку СУ ГУ СБУ. Крім цього повідомлено, що була вилучена комп`ютерна техніка на якій зберігалась відповідна бухгалтерська документація, копії первинних документів, ключі доступу тощо, що унеможливлює швидке їх надання чи оперативне відновлення. Зазначене підтверджено копією ухвали суду на обшук від 05.08.2022 та копією протоколу обшуку від 12.08.2022.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Тобто, у разі вилучення первинних бухгалтерських документів правоохоронними та/або іншими органами, обов`язок щодо надання таких документів для проведення перевірки контролюючому органу законодавцем покладається саме на суб`єктів вилучення.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №826/16045/18.

Таким чином, ненадання позивачем відповідних вилучених первинних документів не свідчить про їх відсутність у платника податків на момент складання звітності.

Одночасно, норми податкового кодексу надають податковому органу повноваження щодо звернення до суб`єктів господарювання із запитами про отримання документів та проведення зустрічних звірок.

Таким чином, податковий орган не позбавлений можливості та зобов`язаний вжити відповідні заходи з метою перевірки наявності відповідних первинних документів про фінансово-господарські операції позивача з ТОВ «Веттепло», ТОВ «Перспектива «містобуд»», ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», ТОВ «Бориславтепло» та ТОВ «Рівнетеплотранс».

Однак, жодних дій щодо отримання таких документів від зазначених суб`єктів господарювання податковий орган не зробив, та передчасно провів перевірку, склав відповідний акт без вжиття заходів щодо встановлення усіх обставин.

Судом встановлено, що первинні документи про фінансово-господарські операції з зазначеними контрагентами були у товариства в наявності та були вилучені в ході зазначеного вище обшуку та опрацьовувалися ГУ СБУ в рамках кримінальної справи.

Враховуючи те, що вилучення первинної документації правоохоронними органами не свідчить про їх відсутність у платника податків на момент складання звітності, ці обставини підтверджують об`єктивну неможливість платника виконати податковий обов`язок, передбачений п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, та ініціюють контролюючий орган вжити належних заходів щодо одержання документації з метою забезпечення предмета перевірки.

Суд доходить висновку, що при проведенні перевірки податковий орган не належно виконав передбачені чинним законодавством наведені заходи, обмежившись формальним оглядом вилученої документації, замість вжиття заходів щодо повного забезпечення одержання відповідних матеріалів, зокрема шляхом надіслання відповідних запитів чи проведення відповідних звірок з ТОВ «Веттепло», ТОВ «Перспектива «містобуд»», ТОВ «Будівельний альянс монтажпроект», ТОВ «Бориславтепло» та ТОВ «Рівнетеплотранс».

Пунктом 70 Рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) передбачено, що згідно принципу «належного урядування» на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).

Таким чином, згідно принципу «належного урядування» наслідки невиконання Головним управлінням у Житомирській області покладених на нього обов`язків не можуть вважатися порушенням податкового законодавства, вчиненим позивачем, та бути підставою для притягнення товариства до відповідальності.

Щодо зафіксованих в акті перевірки порушень ТОВ "Будівельна компанія Сітіград":

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185 , п.187.1, п.188.1 ст.188, абз.г п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) , що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) за липень2022 на суму 5464646 грн;

- п.п."г" п. 198.5 ст.198, п.201.1 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок не складання та не реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних по занижених податкових зобов`язаннях, в кількості 47 штук на загальну суму ПДВ 10360394 грн;

- п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) - ненадання документів до перевірки у повному обсязі, що зафіксовано в актах про ненадання оригіналів документів до перевірки від 0.12.2021 №857/06-30-07-01/43065841 та від 08.12.2022 №870/06-30-07-01/43065841.

Відповідно до матеріалів справи, позивач заявами від 28.11.2022 та 05.12.2022 контролюючому органу надав усі первинні документи на підтвердження правильності відображення відповідних значень ПДВ.

Разом з тим, щодо посилань відповідача на ненадання документів до перевірки у повному обсязі, що призвело до відсутності документального підтвердження, зокрема правильності відображення ПДВ, то суд наголошує, що оригінали первинних документів, були вилучені ГСУ СБУ в ході проведення обшуку 12.08.2022.

Як встановлено з матеріалів справи, податковим органом заходів щодо звернення до суб`єктів господарювання із запитами про отримання документів (вилучених в ході проведення обшуку) та проведення зустрічних звірок з контрагентами позивача здійснено не було.

Крім того, відповідно до прийнятих податкових-повідомлень рішень заниження податкових зобов`язань з ПДВ виникло у зв`язку із не відображенням податкових зобов`язань по платежам, отриманим від ТОВ «Бориславтепло», ТОВ «Рівне Тепло Транс Сервіс», ТОВ «Перспектива «Місто буд», ТОВ «Будівельний Альянс Монтажпроект», ТОВ «Веттепло».

Згідно з матеріалами справи, кошти, які були сплачені зазначеними вище суб`єктами господарювання на рахунок ТОВ «БК СІТІГРАД», були поворотною фінансовою (допомогою) згідно укладених договорів, а в призначенні платежів були здійснені помилки.

Зазначене підтверджується копіями договорів безвідсоткової поворотної позики (фінансової допомоги) та листів про допущені помилки в призначенні платежів, які були надані контролюючому органу в тому числі разом із запереченням на відповідний акт.

Щодо відсутності оригіналів договорів безвідсоткової поворотної позики та листів контролюючому органу позивачем були надані відповідні пояснення, копії протоколу обшуку та вказаних документів під час проведення перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час документальної позапланової виїзної перевірки не були враховані усі обставини декларування товариством значень з податку на додану вартість, а тому податковий орган дійшов хибних висновків за наслідками проведеної перевірки.

З огляду на встановлені обставини та наведене нормативне обґрунтування, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 29.12.2022 року № 1, № 1 та № 1, прийнятих Головним управлінням ДПС у Житомирській області та відповідно, їх скасування.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача та не навів обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваних в даній справі рішень, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 26840,00 грн (судовий збір), сплачені відповідно до платіжної інструкції №4791 від 21.06.2023, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Сітіград" (вул. Покровська, 54, м.Житомир,10003. РНОКПП/) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 29.12.2022 №1, №1, №1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Сітіград" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області судовий збір у розмірі 26840,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа