Справа № 380/19524/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 рокусправа №380/19524/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страховою та пільгового (спеціального) страхового стажу роботи по Списку №1: періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції з 09.12.2017 року по 30.04.2018 року, з 13.10.2018 року по 09.12.2018 року у трикратному розмірі (з кратного обчислення один місяць служби за три місяці); періоду виконання робіт за Списком №1 з 01.10.2021 по 04.01.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та непроведения перерахунку пенсії по інвалідності у розмірі пенсії по віку, відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.10.2021 року по 04.01.2022 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та зарахувати заробіток за вказаний період;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1, час проходження ним військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 09.12.2017 року по 30 04.2018 року, з 13.10.2018 року по 09.12.2018 року у трикратному розмірі (з кратного обчислення один місяць служби за три місяці);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 з 19.01.2022 року (дня призначення пенсії) перерахунок і виплату призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням раніше виплаченої пенсії.

Ухвалою судді від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 19.01.2022 року. Однак, пенсійним органом йому не враховано до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.10.2021 року по 04.01.2022 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», та при розрахунку розміру пенсії не врахована заробітна плата, яку отримував позивач на шахті за вказаний період, оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків за даний період роботи. Також, позивач зазначив, що на момент призначення пенсії по інвалідності в нього наявний страховий стаж більше 35 років, тому він мав право на призначення пенсії у розмірі пенсії за віком. Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його майнові права на пенсійне забезпечення у належному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року закрито провадження в адміністративній справі №380/19524/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страховою та пільгового (спеціального) страхового стажу роботи по Списку №1: періоду виконання робіт за Списком №1 з 01.07.2021 по 30.09.2021 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.07.2021 року по 30.09.2021 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та зарахувати заробіток за вказаний період.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з позовними вимогами не погодилася з огляду на наступне. Позивачу призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 19.01.2022 відповідно до положень Закону №1058. При призначенні пенсії період роботи позивача за Списком №1 з 01.10.2021 по 04.01.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» не зараховано до страхового та до пільгового (підземного) стажу за Списком № 1, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форми ОК-5) ОСОБА_1 за вказаний період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля. Страховий стаж позивача при призначенні пенсії, обчислений по 30.09.2021, становив 21 рік 02 місяці 14 днів, з них 15 років 02 місяці 11 днів пільгового (підземного) стажу за Списком № 1.

Позивач подав відповідь на відзив в якій позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив в яких просив у задоволенні позову відмовити.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як одержувач пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.01.2022 року.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 21 рік 02 місяці 14 днів, з них 15 років 02 місяці 11 днів пільгового (підземного) стажу за Списком № 1.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування періоду роботи на ВП Шахта Лісова ДП Львіввугілля з 01.10.2021 року по 04.01.2022 року до пільгового страхового стажу та час проходження ним військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 09.12.2017 року по 30 04.2018 року, з 13.10.2018 року по 09.12.2018 року у трикратному розмірі (з кратного обчислення один місяць служби за три місяці).

Листом від 26.05.2023 №13952-13521/В-52/8-1300/21 Головне управління ПФУ у Львівській області повідомило позивача, що до страхового стажу зараховано період проходження військової служби в особливий період 1 рік 06 місяців 10 днів.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даною позовною заявою.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини першою статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Абзацом 8 частини другої статті 33 Закону №1058-IV визначено, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Згідно з статтею 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з статтею 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною першою статті 28 Закону №1058-IV визначено, що:

- мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум (абзац перший);

- мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (абзац третій).

Надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів забезпечує Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI).

Згідно з статтею 1 Закону № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пунктом 1 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону №1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Позивач працював на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України на ВП «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» в період з 01.10.2021 року по 04.01.2022 року, що підтверджується даними трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.05.2000 року.

Дослідивши відомості, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) про застраховану особу ОСОБА_1 вбачається, що страхувальником ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» у період з 01.10.2021 року по 04.01.2022 року заробітна плата нараховувалася, проте страхові внески не сплачено.

Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма ОК-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 10.2021 року по 04.01.2022 року позивач працював у ВП «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля», відтак, у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період його роботи.

З огляду на наведене, суд зазначає, що несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законі права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року.

З огляду на викладене, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи позивача у Відокремленому підрозділі ««Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року та врахувати заробітну плату за вказаний період для обчислення середньомісячного заробітку, та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 19.01.2022 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу та пільгового (спеціального) страхового стажу за Списком №1, час проходження ним військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 09.12.2017 року по 30 04.2018 року, з 13.10.2018 року по 09.12.2018 року у трикратному розмірі (з кратного обчислення один місяць служби за три місяці), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2). Довідки учасникам бойових дій видаються згідно додатку №2 вищезазначеної постанови. Вони повинні містити запис про те, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, особам, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, командирами (начальниками) військових частин (органу, підрозділу) чи іншого керівника установи, закладу, надаються довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Згідно зі статтею 8 Закону України від 20.12.1991 №2011 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 57 Закону України Про пенсійне забезпечення військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на наказ Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, щодо зарахування періоду проходження військової служби як один місяць служби за три, з огляду на наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за №1294/26071 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі Положення №530).

Дане Положення прийнято відповідно до Законів України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 1.1. Розділу І Положення №530, цим Положенням визначається порядок:

- обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (зі змінами);

- оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника відповідно до Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (зі змінами) та постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402;

- виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (зі змінами);

- оформлення документів для виплати компенсаційних сум відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.1994 №290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які стали особами з інвалідністю, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, які загинули під час виконання обов`язків військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках»;

- організації роботи стосовно визначення розміру грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби);

- проведення ревізій та перевірок з питань забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.

Аналіз вказаних норм Положення №530 дає підстави для висновку, що дане Положення не регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058 та визначає порядок обчислення пільгового стажу для призначення даного виду пенсії.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно не враховано норми Положення №530 під час обрахунку пільгового стажу.

Щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV).

У частині першій статті 8 Закону України №1058-IV встановлено, що відповідно до вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 зазначеного Закону.

При цьому, абзац восьмий частини другої статті 33 Закону України №1058-IV встановлює, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України №1058-IV, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України №1058-IV, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 Закону України №1058-IV.

Відповідно до абзаців першого, третього частини першої статті 28 Закону України №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої таким Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України №1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону України №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, непрацююча особа з інвалідністю III групи має право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком (80% заробітної плати), за умови наявності 35 років страхового стажу (для чоловіків). При цьому, для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як встановив суд, страховий стаж ОСОБА_1 становить:

- страховий стаж - 53 роки 09 місяців 0 днів;

- пільговий/підземний стаж 33 роки 10 місяців 26 днів.

Таким чином, загальний страховий стаж роботи позивача з врахуванням додаткового зарахованих 13 років пільгового/підземного стажу складає більше 35 років (35 років 07 місяців 16 днів), що є необхідною умовою для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України №1058-IV.

Таким чином, загальний страховий стаж роботи позивача з врахуванням додаткового зарахованих 16 років пільгового/підземного стажу складає більше 35 років (53 роки 09 місяців, що є необхідною умовою для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України №1058-IV.

Отже, розмір пенсії позивача повинен бути обчислений з дати її призначення відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону №1058-IV в розмірі пенсії за віком, розрахованої відповідно до статей 27, 28, 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 19.01.2022 на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI є протиправними.

Відтак з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 536,80 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах, період роботи у Відокремленому підрозділі ««Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах період роботи у Відокремленому підрозділі ««Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року та врахувати заробітну плату за вказаний період для обчислення середньомісячного заробітку, з якого визначається розмір пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів; ) здійснити з 19.01.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна