Справа № 520/16237/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 р. Справа № 520/16237/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 25.08.23 по справі № 520/16237/23

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків , в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 07.06.2023 № 1703/6/35-00-04-01- 22 Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ Харківобленерго свого податкового обов`язку; визнати АТ Харківобленерго таким платником податків, що не має можливості своєчасного виконання податкового обов`язку по сплаті податків та реєстрації податкових накладних, зазначених ним у заяві від 17.05.2023 № 01-16/2592; зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, прийняти рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків АТ Харківобленерго податкового обов`язку по сплаті податків та реєстрації податкових накладних, зазначених ним у заяві від 17.05.2023 № 01- 16/2592; стягнути на користь Позивача суму сплаченого судового збору.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишено без задоволення.

Акціонерне товариство "Харківобленерго", не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає вказане рішення суду таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не дослідив та не надав належної оцінки ряду аргументів позивача з відповідними доказами, які прямо відносяться до предмету спору, наслідком чого стало прийняття судом незаконного та необґрунтованого рішення, що є порушенням судом ст.ст. 78, 90, 242 КАС України. Вказує, що товариство звернулось до податкового органу із заявою про неможливість виконання податкового обов`язку на підставі п. 4 та 6 розділу ІІ Порядку 225. Всі підстави для подання заяви після 30.09.2022 були наведені позивачем у заяві про неможливість виконання свого податкового обов`язку. Крім того , відповідачем заява була розглянута по суті, відмови у прийнятті заяви до позивача не надходило. При розгляді справи судом першої інстанції не надано обґрунтованої оцінки наявним фактам, які були зазначені Товариством, а лише процитовано Рішення податкового органу № 1703/6/35-00-04-01-22 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі і додаткових поясненнях , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 , ухвалити нове рішення по справі, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 є повністю законним та обґрунтованим, із дослідженням та наданням оцінки всіх обставин на які посилаються сторони, прийнято у відповідно до ст.242 КАС України. Вказує , що Північне МУ дійшло до висновків про можливість виконання податкового обов`язку під час дії воєнного стану в України, оскільки ані позов ані апеляційна скарга АТ «Харківобленерго» не містить реального підтвердження не можливості виконання податкового обов`язку, більш того Товариство продовжує працювати в звичайному режимі, надає послуги з розподілу електричної енергії, отримує прибуток, подає звітність, реєструє податкові накладні тощо, а тому Порядок №225 не може розповсюджуватись на діюче підприємство. Вважає , що Харківський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 25.08.2023 дійшов до правильного вирішення справи, при цьому встановив реальний фактор можливості виконання АТ «Харківобленерго» податкового обов`язку в період дії воєнного стану на території України, тому рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» свого податкового обов`язку від 07.06.2023 №1703/6/35-00-04-01-22 прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені у відзиві, просить суд апеляційну скаргу АТ «Харківобленерго» залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі №520/12978/23 - залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено , що АТ «Харківобленерго» було подано до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Заяву від 17.05.2023 № 01-16/2592 про неможливість виконання податкових обов`язків щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, реєстрації у ЄРПН податкових накладних, подання звітності на підставі пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

09.06.2023 на адресу товариства надійшло Рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП № 1703/6/35-00-04-01-22 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку .

Позивач вважає, що рішення відповідача щодо можливості своєча сного виконання АТ Харківобленерго свого податкового обов`язку не відповідає законодавству з питань оподаткування, а тому підлягає скасуванню, що стало підставою звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з того , що рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» свого податкового обов`язку від 07.06.2023 №1703/6/35- 00-04-01-22 прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Законом України від 12.05.2022 р. № 2260-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану (далі - Закон № 2260), який набрав чинності 27.05.2022 р., внесено зміни до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 р. № 2102-IX, встановлено особливості для справляння податків і зборів.

Відповідно до абзаців 1, 3, 5 пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п. 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої Податкового кодексу України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Наказом Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022 р. затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України(в порядку Порядок № 225).

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 225, у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30.09.2022 р., заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. № 225 (в далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу, а саме:

акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог пункту 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року № 2030;

інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019р. № 599);

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна; інші документи, складені відповідно до вимог підпунктів 14, 15 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 326;

документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків);

копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості));

документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації;

документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану;

копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку;

документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану;

повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках;

документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет- провайдера);

документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо);

документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо);

документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви;

документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно пункту 44.5 статті 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно пункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України);

подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 225 встановлено, що контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. № 225, головною умовою застосування підстав (критеріїв), за якими платник податків став таким, що не може виконувати свій податковий обов`язок, є те, що вони виникли внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, які спричинені військовою агресією Російської Федерації.

Частиною II Порядку № 225 передбачено, що до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);

5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи;

6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

Аналізуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що кожна з вищезазначених підстав неможливості виконання податкових обов`язків є самодостатньою, Порядок не вимагає одночасної наявності усіх визначених Порядком підстав для прийняття рішення про неможливість виконання податкових обов`язків.

Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, до платників податків, які на дату набрання чинності цим Порядком (а саме: на 06.09.2022) мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків - юридичною особою податкового обов`язку, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225, до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу (пункт 8 передбачає, що платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення).

Пунктом 3 розділу II вищевказаного Порядку також встановлено, що заява має містити: повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) платника податків; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); податкову адресу платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається заява; дату подання заяви; чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів; вичерпний перелік додатків із зазначенням кількості сторінок кожного документа, їх повної назви та реквізитів (дата, номер, найменування органу, що видав документ); які саме податкові обов`язки не мав/не має можливості виконати платник податків; інформацію про податкові періоди, за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими, обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації; підписи платника податку - фізичної особи або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, до платників податків, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів, інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі відсутності у платника податків, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

При цьому, пунктом 7 розділу II вищевказаного Порядку встановлено, що платники податків, які не подали, у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 1 розділу III вищевказаного Порядку заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Платник податку може подати до контролюючого органу додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем отримання попереднього рішення.

Додаткові документи (копії документів) обґрунтування/пояснення розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань/пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Попереднє рішення та рішення, надіслане контролюючим органом до Електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо воно сформовано з дотриманням вимог, встановлених розділом II Кодексу.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.

Колегія суддів вважає, що залежно від підстави, з якої платник податків пов`язує неможливість виконання податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкового агента), у кожному конкретному випадку визначається і перелік документів, які необхідно подати до податкового органу для підтвердження вказаної підстави. Тобто, на підтвердження певної підстави для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок, необхідно надати до податкового органу інформацію, один документ або кілька документів, який/які стосуються та підтверджують саме цю підставу, а не всю сукупність документів, які передбачені у переліку Міністерства фінансів України.

За змістом Порядку №225 головною умовою застосування підстав (критеріїв), за якими платник податків став таким, що не може виконувати свій податковий обов`язок, є те, що вони виникли внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, які спричинені військовою агресією Російської Федерації.

При цьому, таку підставу як пп. 6) п.1 розділу ІІ Порядку № 225 : перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації зазначено в окремому підпункті Порядку, який передбачає перелік підстав неможливості виконання податкових обов`язків.

Отже, дана підстава (критерій) є самостійною й достатньою підставою для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в заяві від 17.05.2023 № 01-16/2592 вказує як на підставу подання заяви про неможливість виконання податкового обов`язку саме пп.6) п.1 розд. ІІ Порядку № 225 перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації.

Так, в обґрунтування подання заяви після строку, встановленого п.3 розд. ІІ Порядку № 225 позивач вказує , що пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ встановлено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, але перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації з метою застосування норм пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України станом на 30.09.2022 був не визначений. Кабінет Міністрів України постановою від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» визначив механізм формування єдиного для всіх переліку територій, де ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані російською федерацією, та встановив, що перелік таких територій затверджується наказом Мінреінтеграції, за погодженням з Міноборони та на підставі пропозицій обласних військових адміністрацій. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 наказом від 22.12.2022 № 309 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (далі - Перелік 309). Проте Державна податкова служба України повідомляла, що Перелік не може застосовуватися, оскільки згідно з ПКУ ключовою умовою можливості застосування платниками особливостей оподаткування є перелік територій, визначений саме Кабінетом Міністрів України. Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», який набрав законної сили 06.05.2023, усунуто недоліки у ПКУ стосовно цього питання. Тобто лише починаючи з 06.05.2023 платники податків набули можливості користуватися Переліком 309 та визначити території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації. Таким чином, товариство, маючи об`єкти на територіях, які були окуповані та де велися бойові дії, не мало можливості подати заяву до податкового органу через відсутність переліку, затвердженого КМУ.

Також, вказує , що від початку воєнних дій більша частина підрозділів товариства знаходиться на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. З вересня 2022 року після деокупації значна частина підрозділів товариства знаходиться під постійними ворожими обстрілами, внаслідок чого продовжують пошкоджуватися та руйнуватися об`єкти енергетичної інфраструктури. Обстеження пошкодженого/знищеного «енергетичного майна» АТ «Харківобленерго» на деокупованих територіях продовжується і зараз. Через мінування територій, на даний час товариство не має доступу до всіх об`єктів. Це підтверджується Переліком 309, згідно з яким більшість територій Харківської області була деокупована саме у вересні 2022 року і пізніше. Таким чином, товариство не могло надати до 30.09.2022 документів, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна в додаток до заяви до контролюючого органу ДПС, оскільки не було можливості зафіксувати пошкодження, знищення та втрату майна. Територія Харківської області є однією з найбільш замінованих областей в Україні, працівники АТ «Харківобленерго» не мають можливості здійснити обстеження всього майна товариства.

Колегія суддів звертає увагу на те , що Акціонерним товариством "Харківобленерго" було подано заяву про неможливість виконання податкового обов`язку на підставі пп. 6) п.1 розділу ІІ Порядку № 225.

Враховуючи те , що дана підстава (критерій) , визначена пп. 6) п.1 розділу ІІ Порядку № 225, є самостійною й достатньою підставою для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок, документом, що підтверджує наявність у платника податків такої підстави (критерію) є документ, що підтверджує факт бойових дій або оточення, або окупації території, де перебуває такий платник податків (податкова адреса та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо).

Таким документом є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, затверджено "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року".

Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України періодично вносилися зміни у вищевказаний Наказ від 25.04.2022 №75, якими Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), викладався у новій редакції станом на поточну дату.

При цьому, від 25.04.2022 (дата затвердження Переліку в першій редакції) до 27.12.2022 (дата втрати чинності Наказом від 25.04.2022 №75 на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022) Харківська міська територіальна громада була зазначена у цьому Переліку.

Пунктом 1 постанови КМУ від 06.12.2022р. №1364 установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також визнано таким, що втратив чинність, Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за №453/37789 (із змінами).

Так, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022р. №309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, але територія Харківської міської територіальної громади не була включена саме до переліку територій, де ведуться (велись) активні бойові дії.

Отже, станом на 30.09.2022 не існувало виданого Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту або виданого на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України нормативно-правового акту іншого суб"єкта владних повноважень, за приписами якого територія Харківської міської територіальної громади була б віднесена до переліку територій саме ведення бойових дій, а не до переліку територій можливих бойових дій , а також віденення певних районів Харківської області до тимчасово окупованих Російською Федерацією території України.

Тобто , позивач у строк до 30.09.2022 був позбавлений можливості подати заяву про неможливість виконання податкового обов`язку саме з підстав , визначених пп.6) п.1 розділу ІІ Порядку № 225 - перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації .

Акціонерне товариство "Харківобленерго" має об`єкти (підрозділи та виробничі потужності) на всій території Харківської області.

Так, товариство має 75 підрозділів, з них 21 підрозділ (Ізюмський РЕМ, Ізюмський РРЕ Куп`янський РЕМ, Куп`янський РРЕ, Куп`янський ВРЕМ, Балаклійський РЕМ, Балаклійський РРЕ, Борівський РЕМ, Борівський РРЕ, Великобурлуцький РЕМ, Великобурлуцький РРЕ, Вовчанський РЕМ, Вовчанський РРЕ, Дворічанський РЕМ, Дворічанський РРЕ, Дергачівський РЕМ, Дергачівський РРЕ, Липецький РЕМ, Липецький РРЕ, Шевченківський РЕМ, Шевченківський РРЕ) знаходились на тимчасово окупованих територіях згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом , 25 підрозділів знаходились на територіях, на яких велися (ведуться) активні бойові дії: (Ізюмський РЕМ, Ізюмський РРЕ, Куп`янський РЕМ, Куп`янський РРЕ, Куп`янський ВРЕМ, Чугуївський РЕМ, Чугуївський РРЕ, Балаклійський РЕМ, Балаклійський РРЕ, Барвінківський РЕМ, Барвінківський РРЕ, Борівський РЕМ, Борівський РРЕ, Вовчанський РЕМ, Вовчанський РРЕ, Дворічанський РЕМ, Дворічанський РРЕ, Дергачівський РЕМ, Дергачівський РРЕ, Липецький РЕМ, Липецький РРЕ, Золочівський РЕМ, Золочівський РРЕ, Шевченківський РЕМ, Шевченківський РРЕ згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом.

Позивач вказує , що обстеження пошкодженого/знищеного «енергетичного майна» АТ «Харківобленерго» на деокупованих територіях продовжується і зараз. Через мінування територій, навіть зараз товариство не має доступу до всіх об`єктів. Під постійною загрозою життю знаходяться працівники, які здійснюють обстеження територій. За цей час загинуло та було поранено 18 працівників товариства. З вересня 2022 року після деокупації значна частина підрозділів товариства знаходиться під постійними ворожими обстрілами, внаслідок чого продовжують пошкоджуватися та руйнуватися об`єкти енергетичної інфраструктури. Обстеження пошкодженого/знищеного «енергетичного майна» АТ «Харківобленерго» на деокупованих територіях продовжується і зараз. Через мінування територій, на даний час товариство не має доступу до всіх об`єктів. Це підтверджується Переліком 309, згідно з яким більшість територій Харківської області була деокупована саме у вересні 2022 року і пізніше. Таким чином, товариство не могло надати до 30.09.2022 документів, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна в додаток до заяви до контролюючого органу ДПС, оскільки не було можливості зафіксувати пошкодження, знищення та втрату майна. Територія Харківської області є однією з найбільш замінованих областей в Україні, працівники АТ «Харківобленерго» не мають можливості здійснити обстеження всього майна товариства. Від початку воєнного стану на тимчасово окупованих територіях та на територіях, де ведуться (велися) бойові дії, була відсутня можливість вести в повному обсязі бухгалтерській та податковий облік. Так, складання податкових накладних, ведення первинної документації, на підставі якої здійснюється ведення податкового та бухгалтерського обліку, делеговано у тому числі і підрозділам товариства (копії наказу № 69 от 31.01.2007, наказу № 273 от 19.04.21 додаються).

Позивач зазначає , що у Липецькому РЕМ, Борівському РЕМ, Куп`янський РЕМ були знищені адмінбудівлі в яких знаходились первинні документи, комп`ютерна техніка та інше, а до багатьох структурних підрозділів товариства на сьогоднішній день зовсім відсутній доступ, а саме Великобурлуцький РЕМ, Вовчанський РЕМ, Дворічанський РЕМ, Шевченківський РЕМ, Золочівський РЕМ, Куп`янський РЕМ . Таким чином товариство не мало доступу до багатьох своїх підрозділів, через що не мало змоги у повному обсязі здійснювати реєстрацію податкових накладних та врахувати вплив всіх первинних документів у звітності. Таким чином, реєстрація податкових накладних та подання звітності могло ґрунтуватись лише на тих документах, до яких товариство мало доступ.

Також , колегія суддів враховує те , що актом перевірки ПМУ ДПС по роботі з ВПП від 20.04.2023 № 22/35-00-04-01-14/00131954 встановлено , що податкова декларація товариства за лютий 2022 року (перший звітний період від початку бойових дій) була сплачена у квітні 2023 року, тому заява про неможливість виконання податкового обов`язку подана позивачем не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків, відповідно до пункту 4 розділу ІІ цього Порядку.

Встановлене вище не спростовано податковим органом.

Також , колегія суддів не приймає до уваги доводи податкового органу , що факт реєстрації позивачем податкових накладних у 2022 та за 4 місяці 2023 , сплати податкових зобов`язань протягом 2022 , ненадання позивачем документальних доказів відсутності коштів на банківських рахунках є свідченням того, що позивач у цей період мав можливість своєчасно та у повному обсязі виконувати свої податкові обов`язки, оскільки податкова адреса та виробничі потужності позивача знаходяться на територіях громад, які розташовані в районі проведення активних бойових дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Отже, саме з цих підстав у позивача відсутні можливості своєчасно та у повному обсязі виконувати свої податкові обов`язки.

Приймаючи оскаржуване рішення , податковим органом не надано оцінки саме підставі звернення позивача із заявою про неможливість виконання податкового обов`язку , а саме пп. 6) п.1 розділу ІІ Порядку № 225: перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації , яка є самостійною й достатньою підставою для визнання платника податків таким, що не мав можливості виконувати податковий обов`язок.

В сукупності вказані вище обставини не були враховані податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідач, за результатами розгляду заяви від 17.05.2023, не направляв позивачу попереднє рішення з пропозицією щодо надання конкретних додаткових документів (або їх копій) для підтвердження підстави неможливості виконання податкових обов`язків, як того вимагає пункт 1 розділу III Порядку №225 Розгляд документів платників податків щодо можливості чи неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

Відповідач прийняв остаточне рішення щодо можливості виконання податкових обов`язків позивачем від 07 червня 2023 року № 1703/6/35-00-04-01-22.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen V. Finland), № 37801/97, від 01 липня 2003 року, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Крім того, приймаючи рішення про можливість чи неможливість виконання платником податкового обов`язку, контролюючий орган повинен був враховувати ті обставини, які існували на час прийнятті такого рішення.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Всупереч наведеної вище норми КАС України, відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, не було доказано правомірності прийняття свого рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Враховуючи вищевикладене , колегія суддів дійшла висновку , що оскаржуване рішення відповідача не можливо визнати обґрунтованим, а, отже, таке рішення не відповідає критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єкта владних повноважень та які визначені ч.2 ст.2 КАС України, що є підставою для його скасування.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів, на підставі частини другої статті 9 КАС України, дійшла висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення від 07.06.2023 № 1703/6/35-00-04-01- 22 Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ Харківобленерго свого податкового обов`язку та зобов`язання Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків повторно розглянути заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про неможливість своєчасного виконання податкового обов`язку від 17.05.2023 № 01-16/2592, з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що Акціонерним товариством "Харківобленерго" понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 8052,0 грн та апеляційної скарги в розмірі 12078,0грн , що підтверджується платіжними дорученням.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги частково задоволено , відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2684,0 грн та апеляційної скарги в розмірі 4026,0грн за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 по справі № 520/16237/23 скасувати.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 07.06.2023 № 1703/6/35-00-04-01-22 Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ Харківобленерго свого податкового обов`язку.

Зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків повторно розглянути заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про неможливість своєчасного виконання податкового обов`язку від 17.05.2023 № 01-16/2592, з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду апеляційної інстанції.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2684,0 грн та апеляційної скарги в розмірі 4026,0грн за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош