Справа № 420/13115/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 листопада 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря судового засідання Бушанської В.І.,

за участю сторін:

від позивача - ОСОБА_1.,

від відповідачів - Горб О.С., Колотілова Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представників відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність правонаступника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) (Код , адреса: Україна, 4003,Сумська область, м. Суми, вул. Герасимова Кондратьєва, буд.28) щодо розгляду звернення позивачки від 27.04.2023 р. про звільнення на підставі п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємства);

зобов`язати правонаступника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) звільнити дистанційно (тобто згідно ст. 9-1 Закону «Про державну службу») позивачку ОСОБА_1 із займаної посади головного спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції на підставі п.1. ч.1 ст. 40 КЗпП України ліквідація підприємства;

зобов`язати правонаступника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) видати наказ про звільнення позивачки ОСОБА_1 із займаної посади головного спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції на підставі п.1. ч.1 ст. 40 КЗпП України - ліквідація підприємства та надіслати його для ознайомлення на електрону пошту позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно постанови КМУ «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» від 11 лютого 2016 р. № 99, постанови КМУ від 09 жовтня 2019 року №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції»;

зобов`язати правонаступника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та копії трудової книжки завіреної роботодавцем - Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки без стягнення її вартості та надіслати на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 21.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 12.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено у якості відповідача Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), розгляд справи розпочато спочатку.

Представниками відповідачів подані клопотання про залишення позову без розгляду відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) обґрунтовано тим, що до матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 додане листування з Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області з приводу її звільнення з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції та видачі трудової книжки, а саме: лист від 05.10.2017 № Г-368-1978, від 31.01.2018 № Г-368-0163, від 25.09.2019 № Г-368-1980, яке свідчить про обізнаність позивача щодо порушених її прав не менш як з 2017 року.

Крім того, ОСОБА_1 вже зверталась у 2020 році до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про припинення трудових відносин та стягнення компенсації за невикористані дні відпустки.

Таким чином, на переконання представника відповідача, адміністративний позов позивачем поданий зі значним пропущенням місячного строку звернення до суду.

Клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) обґрунтовано тим, що починаючи з отримання листа від 05.10.2017 за № Г-368-1978 та неотримання повідомлення (наказу) про своє звільнення, вона мала право на звернення до суду. Тобто, майже п`ять років тому. З позову та матеріалів справи вбачається, що Позивачка у 2019 році звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про припинення трудових відносин та стягнення компенсації за невикористані дні відпустки (справа №766/1101/20). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.07.2020, залишеною в сили постановою Херсонського апеляційного суду від 02.09.2020 по справі № 766/1101/20, закрито провадження у справі, оскільки спір є публічноправовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, з 02.09.2020 позивачка була обізнана про необхідність звернення із позовом в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем подані заперечення щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду, в обґрунтування яких зазначила, що твердження відповідача про порушення права на звільнення вже в 2017 році є необґрунтованим, тому що право на звільнення позивачки не було порушеним в відповіді листі Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 05.10.2017 № Г-368-1978, в якому зазначається: «Оскільки не було надано нового адресу мешкання та листування, головне управління не мало змоги повідомити про наступне звільнення за п.1 ст 40 КЗпП, згідно ст. 49 -2 КЗпП». Також, право на звільнення позивачки не було порушеним в відповіді листі Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 31.01.2018 № Г-368-0163, в якому зазначається: «Додатково повідомляємо, що 09.10.2017 р. на адресу АДРЕСА_1 головним управлінням спрямована відповідь на заяву від 18.09.2017 р. з роз`ясненням необхідних дій з Вашого боку та направлено попередження про майбутнє звільнення із займаною посадою за п. 1 ст. 40 КзПп, згідно ст. 49 -2 КЗпП». Також, право на звільнення позивачки не було порушеним в відповіді листі Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 25.09.2019 № 368-1980, де зазначається: « Вас було повідомлено про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КзПп, з яким Ви були ознайомлені 26 серпня 2019 року. На сьогодні Головне управління не має правових підстав для припинення трудових відносин раніше 26 жовтня 2019 року.»

Позивач вказує, що право на звільнення було порушено Головним територіальним управлінням юстиції в Донецькій області в той момент, коли воно не виконало дію - тобто звільнення, про яке зазначало в своєї відповіді листі Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 25.09.2019 № 368-1980, де зазначається: «Вас було повідомлено про наступне звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КзПп, з яким Ви були ознайомлені 26 серпня 2019 року. На сьогодні Головне управління не має правових підстав для припинення трудових відносин раніше 26 жовтня 2019 року.» У зв`язку з тим, що Головне територіальне управління юстиції в Донецькій області не виконало обіцяне звільнення в відповіді від 25.09.2019 № 368-1980, виник спір, тому позивач подав позов до суду в 2019 р. Херсонський міський суд про припинення трудових відносин, справа № 766/1101/20 вважаючи, що після ліквідації Макіївського міського управління юстиції не є державним службовцем. Суд першої інстанції закрив провадження у справі, посилаючись на те, що спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, постановою Верховного Суду України від 24 січня 2022 року по справі № 766/1101/20 рішення суду першої інстанції підтвердилось. З 24 лютого 2022 року до 11 листопада 2022 року була окупація російськими військами м. Херсону. 24 лютого 2022 року почалась окупація Херсону, і в ці часи у позивачки не було електронного цифрового підпису, щоб подати позов через електронний суд. Відступаючи на лівий беріг російські війська знищили всю енергетичну систему Херсона. В листопаді 2022р. не було світла, та води. 1 грудня 2022 року Україна підключила світло, воду підключила за 2 тижні. Тобто у позивачки не було можливості подати позов до адміністративного суду одразу після постанови Верховного Суду України від 24 січня 2022 року по справі № 766/1101/20.

На підставі викладеного, позивач просить в задоволенні клопотань відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

В судовому засіданні, призначеному на 28.11.2023 року представники відповідачів клопотання про залишення позову без розгляду підтримали.

Позивач в задоволенні клопотання відповідачів просила відмовити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що предметом спору у рамках даної адміністративної справи є бездіяльність відповідачів щодо прийняття рішення про звільнення позивача з державної служби.

Згідно усталеної судової практики, у правовідносинах, пов`язаних із проходженням публічної служби, звільнення із неї, встановлюється місячний строк звернення до суду з моменту, коли дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, перш ніж констатувати пропуск особою строку звернення із позовною заявою до суду, суд повинен встановити момент, з якого особа дізналась про порушення прав, на захист яких особа заявляє відповідну позовну вимогу. Тобто, висновку про порушення строків звернення до суду із конкретною позовною вимогою передує висновок щодо встановлення конкретного моменту, із якого такий строк розпочинає відлік.

З матеріалів справи вбачається, що в 2017 році ОСОБА_1 зверталась до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням надіслати трудову книжку, вважаючи, що звільнена. Роботодавець відповів листом Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 05.10.2017 № Г-368-1978, що позивачка має з ним трудові відносини, та трудову книжку не видано.

В подальшому, на звернення позивача Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області листом від 31.01.2018 № Г-368-0163 направило копію трудової книжки разом з попередженням про звільнення у зв`язку з ліквідацією Макіївського міського управління юстиції, яке підписано ОСОБА_1 на направлено засобами поштового зв`язку на адресу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Разом з тим, в листі Головного управління територіальне управління юстиції у Донецькій області від 25.09.2019 № 368-1980 зазначено, що у Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не має достатніх підстав для припинення трудових відносин раніше 26 жовтня 2019 року

В 2019 році ОСОБА_1 звернулась з позовом до Херсонського міського суду про припинення трудових відносин, справа №766/1101/20. Суд першої інстанції закрив провадження у справі, оскільки спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Постановою Верховного Суду від 24 січня 2022 року по справі № 766/1101/20 ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 27 липня 2020 року та постанова Херсонського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Відповідно до ст.ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено та тримає станом на день розгляду справи.

В свою чергу, загальновідомими є той факт, що місто Херсон було окуповано збройними угрупуваннями рф з 24 лютого 2022 року до 11 листопада 2022 року.

Також, загальновідомим є той факт, що з дня деокупації по теперішній час військом рф здійснюється щоденний обстріл м. Херсон та Херсонської області, де наразі проживає позивачу.

Між тим, вагомим фактором є те, що тривалий час після деокупації м. Херсон знаходилось в умовах відсутності стабільного енергопостачання, зв`язку в цілому та Інтернету зокрема.

В свою чергу, оскільки у позивача при працевлаштуванні виникли труднощі пов`язані з відсутністю інформації про звільнення з попереднього місця роботи, вона звернулась 8.03.2023 року на електрону пошту . з заявою про звільнення за власним бажанням до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Харків) та 27.03.2023 року з заявою про звільнення за власним бажанням на електрону пошту до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми).

Листом від 03.04.2023 р. Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України надало лист на електрону пошту позивачки про те, що: «Посада головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції структурою та штатним розписом не передбачена. У зв`язку з тим, що Ви не перебуваєте у трудових відносинах з Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (м. Суми). Ваша заява про звільнення задоволенню не підлягає».

Так, позивач дійсно звернулась 29.03.2023 року з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про припинення трудових відносин, справа 420/6566/23.

Позивач зазначає, що вона не могла виконати ухвалу суду від 24.04.2023р., оскільки докази звернення до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та їх відповіді у позивачки були, а доказів звернення до правонаступника - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про звільнення на підставі п.1.ч.1. ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємства) на момент подання позову до суду не було.

Тому 27.04.2023 року позивачка звернулась на електрону пошту до правонаступника - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про звільнення на підставі п.1.ч.1. ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємства).

30.05.2023 р. на електрону пошту позивачки правонаступник - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України надало відповідь, в якій, зокрема, зазначено, що на виконання наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до м. Краматорська» Головне територіальне управління у Донецькій області з м. Донецьк, який віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, переміщено до м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Згідно з наявною інформацією яка зберігається в програмному забезпеченні IS-pro ОСОБА_1 в трудових відносинах зі Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) не перебувала. Особова справа ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не передавалася.

У зв`язку з подіями, пов`язаними з тимчасовою окупацією адміністративних будівель у м. Донецьку, вжити заходи щодо вивезення особових справ працівників органів та установ юстиції Донецької області, загальної номенклатури справ кадрового забезпечення, серед яких накази з особового складу працівників Головного управління юстиції у Донецькій області та його структурних підрозділів не вбачалось можливим.

З урахуванням викладеного вище, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не перебувала в трудових відносинах зі Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків), інформації стосовно роботи ОСОБА_1 не має.».

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом шести років звертається до роботодавця - державного органу з заявами про звільнення, проте кожного разу отримує листи про неможливість їх задоволення, з чого слідує, що правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами є триваючими, а спір, на думку позивача, виник саме внаслідок бездіяльності державного органу, та на час розгляду даної справи, безпосередньо відповідачів.

Крім того, правовідносини з відповідачами у даній справі виникли у березні та травні 2023 року.

Між тим, не зважаючи на обставини, які не залежать від позивача, остання отримала відповідь у травні 2023 року, не зволікаючи звернулась до суду 07 червня 2023 року.

Суд зазначає, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

На час вирішення клопотань про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, суд враховує, що у разі їх задоволення, позивач залишається у стані правової невизначеності та, в першу чергу, буде позбавлена фундаментального права на працю, зокрема, в державних органах.

Разом з тим, слід констатувати, що відповідачі перекладають на позивача відповідальність за бездіяльність вчинену державним органом правонаступником якого є Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків).

З огляду на викладене в сукупності необґрунтованими є доводи представників відповідачів стосовно того, що позивачем пропущено строк звернення з позовними вимогами, викладеними адміністративному позові.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань представників відповідачів та залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представників відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 КАС України.

Ухвала суду окремо від остаточного рішення оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею 05.12.2023 року.

Суддя Марин П.П.