Справа № 380/4187/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 грудня 2023 року

м. Київ

справа №380/4187/23

адміністративне провадження №К/990/37948/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2017 року, з врахуванням січня 2008 року як базового місяця відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2017 року з врахуванням січня 2008 року як базового місяця відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року у розмірі 63 991,11 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2017 року з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2017 року з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів; у задоволення решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, скаржник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, надіславши її засобами поштового зв`язку 08 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) (Інструкція користувача Електронного кабінету розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою wiki.court.gov.ua), зазначення в касаційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та надання до суду документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.

24 листопада 2023 року відповідач за допомогою підсистеми «Електронний Суд надіслав клопотання, в якому зазначено, що ним виконано вимоги ухвали Верховного Суду щодо обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Отже, скаржник виконав вимогу ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2023 року щодо реєстрації електронного кабінету.

Разом з цим 27 листопада 2023 року відповідач за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслав клопотання, в якому зазначено, що на даний час на рахунках військової частини НОМЕР_1 відсутні цільові кошти для сплати судового збору за подання військовою частиною НОМЕР_1 касаційної скарги на судові рішення у цій справі, однак, як вказує відповідач, командування військової частини НОМЕР_1 звернулося до помічника командувача з фінансово - економічної роботи - начальника фінансово - економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних сил України з проханням про збільшення бюджетних асигнувань та фінансування військової частини НОМЕР_1 за загальним фондом КПКВ 2101020/1/2/1, КЕКВ 2800, код видатків 010, для виділення відповідних коштів.

У зв`язку з цим скаржник просить відстрочити військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору, а у разі відмови у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, просить продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 , визначені ухвалою від 21 листопада 2023 року.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів виходить з такого.

Так, статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Зважаючи на те, що вищезазначені умови за наявності яких скаржнику можливо було б відстрочити сплату судового збору, відсутні, і враховуючи те, що звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги - відсутні.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Таким чином, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки незадовільне матеріальне забезпечення суб`єкта владних повноважень, не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір.

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, подане відповідачем клопотання задоволенню не підлягає.

Вирішуючи клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, Верховний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Зважаючи на викладене та з урахуванням наведених вище приписів процесуального закону, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання скаржника про продовження процесуального строку, встановленого ухвалою Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на її обґрунтованість та надання відповідачу додаткового часу для усунення недоліку касаційної скарги.

Отже, Суд вважає за доцільне продовжити процесуальний строк для усунення виявлених недоліків на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Керуючись статтями 121, 248, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. У клопотанні військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у цій справі - відмовити

2.Клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуального строку для усунення недоліку касаційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у цій справі - задовольнити.

3.Продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у цій справі на десять днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги.

4.Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.Р. Радишевська

В.Е. Мацедонська