Справа № 160/11423/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Храмцова Є.В.
від позивача: Александрова І.І., представник;
від відповідача: Шевченко А.Г., адвокат,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5», в якій позивач просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у розмірі 794 840,84 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав норматив із працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік та самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим, за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій у розмірі 794840,84 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 прийнято до розгляду зазначену позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі за наведеним позовом; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
29.06.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з розрахунком сум адміністративно-господарський санкцій, наведених позивачем, у зв`язку з цим, надає власний розрахунок. На підтвердження правильності наданого розрахунку відповідач указує, що при визначенні нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю середньооблікову кількість штатних працівників необхідно розраховувати з огляду на Інструкцію щодо заповнення форми державного статистичного спостереження №1-ПВ (квартальна) «Звіт з праці», затверджену Наказом Державного комітету статистики України від 26.10.2005 №403, яка була чинною на час подання статистичної звітності у 2022 році, та Інструкцію зі статистики кількості працівників, затверджену Наказом Державного комітету статистики від 28.09.2005 №286, згідно з якими працівники, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами, для підрахунку середньооблікової кількості штатних працівників не враховуються. Крім цього, працівники, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації також не включаються до середньооблікової кількості штатних працівників. З урахуванням поданих відповідачем у 2022 році Звітів із праці форми №1-ПВ, середньооблікова кількість працівників ТОВ «Контракт Продрезерв 5» становить 357 осіб, а не 471 як зазначає у розрахунку позивач. Наводячи свій розрахунок відповідач указує, що розмір адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю складає 347742,85 грн. Отже, розмір адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, заявлений позивачем до стягнення з відповідача завищений на суму 447097,99 грн.
Ухвалою суду від 31.07.2023 підготовче засідання призначено на 21 серпня 2023 року на 10:30 год.
У підготовче судове засідання, яке відбулось 21.08.2023, прибули представник позивача Александрова І.І. та представник відповідача Шевченко А.Г. У судовому засіданні була оголошена перерва до 13:30 год. 04 вересня 2023 року.
04.09.2023 справу було знято з розгляду через такі обставини.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.
Останнім Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 год. 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року.
Так, на призначену дату та час судового засідання у цій справі у Дніпропетровській області у зв`язку з можливістю ракетних обстрілів Російською Федерацією території України було оголошено повітряну тривогу.
02.06.2023 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді прийнято наказ №142-од «Про організацію роботи суду під час оголошення сигналу повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту». Наказ прийнято відповідно до статті 3 Конституції України, статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, рішення Ради суддів України від 24.02.2022 №9, рекомендацій Ради суддів України щодо роботи в умовах воєнного стану від 02.03.2022, рішення Ради суддів України від 05.08.2022 №23, з метою збереження життя, здоров`я і забезпечення безпеки працівників та відвідувачів суду. У наказі зазначено, що у разі оповіщення сигналу повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, суддям та працівникам суду тимчасово припинити виконання роботи до усунення обставин, які зумовили таку небезпеку.
Також суд зазначає, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.
В той же час, згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Про наступну дату проведення підготовчого засідання 20.09.2023 об 11:00 год. сторони були повідомлені під розписку та повістками про виклик.
20.09.2023 у судовому засіданні брали участь представник позивача Александрова І.І. та представник відповідача Шевченко А.Г.
Ухвалою від 20.09.2023, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті у судовому засіданні на 09.10.2023 на 11:20 год. Про розгляд справи по суті представники сторін повідомлені під розписку та повістками про виклик.
09.10.2023 розгляд справи не відбувся, оскільки відбувся технічний збій в роботі інтернет-зв`язку, через що провести фіксацію судових засідань за допомогою підсистеми відеконференцзв`язку не було можливо.
Про наступну дату судового засідання 23.10.2023 о 10:00 год. сторони були повідомлені під розписку та повістками про виклик.
23.10.2023 справу було знято з розгляду у зв`язку з перебування судді Кучугурної Н.В. на лікарняному.
Про наступну дату судового засідання 20.11.2023 о 13:00 год. сторони були повідомлені повістками про виклик.
20.11.2023 судове засідання відбулось за участю представника позивача Александрової І.І. та представника відповідача Шевченко А.Г. У судовому засіданні була оголошена перерва до 11:30 год. 27.11.2023.
27.11.2023 у судовому засіданні взяли участь представник позивача Александрова І.І. та представник відповідача Шевченко А.Г.
01.09.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення. У запереченнях відповідач зазначає, що з огляду на те, що позивачем подано процесуальну заяву (додаткові пояснення), не передбачену для позивача як сторони процесу, процесуальним законом, подання пояснень з власної ініціативи (всупереч ч.5 ст.159 КАС України), подання пояснень поза межами строку, встановленого судом та без клопотання про його продовження і без викладення причин неподання таких додаткових пояснень в межах строку подання відповіді на відзив, а також неподання доказів, долучених до додаткових пояснень з першою заявою по суті (тобто позовною заявою), без обґрунтування об`єктивних причин, з яких такий доказ не може бути поданий в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством, відповідач вважає, що надані позивачем додаткові пояснення не можуть прийматися судом до уваги при розгляді справи.
20.11.2023 до канцелярії суду представник відповідача подав вступне слово та пояснення відповідача, в яких вказано, що позивач не надав доказів проведення перевірки органами Держпраці на предмет дотримання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році. Для підтвердження своїх доводів відповідач наводить правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 21.11.2022 у справі №400/3957/21.
23.11.2023 через систему «Електронний суд» позивачем подані заперечення на вступне слово та пояснення відповідача, згідно з якими позивач уважає, що нарахування адміністративно-господарських санкцій відповідачу позивач здійснив у межах та у спосіб, передбачені законом.
З урахуванням наведених вище заяв сторін, суд зазначає, що забезпечив рівність сторін у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В свою чергу, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.
У судовому засіданні 27.11.2023 суд оголосив вступну у резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» (відповідач) перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (позивач).
Позивач склав розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік, що підлягають сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5», у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Згідно з цим розрахунком:
середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік - 471 особа;
середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 3 особи;
норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 19 осіб;
фонд оплати праці штатних працівників 23398127,13 грн;
кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше одиниць - 16;
сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 794840,84 грн.
Позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не сплатив суму адміністративно-господарських санкцій, тому позивач і звернувся до суду з позовом про її стягнення з відповідача.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XІI) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 19 Закону №875-XІI встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно зі статтею 20 Закону №875-XІI підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині першій статті 239 Господарського кодексу України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону № 875-ХІІ.
Отже, законом передбачена відповідальність у виді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
Разом з тим, законом передбачено випадки коли суб`єкт господарювання звільняється від відповідальності за вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Загальні засади відповідальності учасників господарський відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 розділу V Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
За приписами частини першої статті 18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 18-1 Закону №875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування.
Суд, зауважує, що відповідач повинен створити робочі місця для осіб з інвалідністю та повідомити про їх наявність.
На виконання п.4 ч.3 ст.50 Закону №5067-VI, наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі - Порядок № 316).
Відповідно до п. 5 розділу І наказу №316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Вказані норми діяли у 2022 році.
Відповідно до п. 1.6 вказаного Порядку, роботодавець визначає вид форми № 3-ПН - первинна або уточнювальна.
Первинна форма № 3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).
Уточнювальна форма № 3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії(й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата(ів) тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади).
Актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним чи фіксованим зв`язком, надсилання/отримання повідомлення електронною поштою. Також таке уточнення здійснюється перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця (п. 1.7 Порядку).
Водночас, п. 1.8 Порядку передбачає, що роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й) шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним або фіксованим зв`язком, надсилання повідомлення електронною поштою, а також під час особистої зустрічі з фахівцем центру зайнятості.
З наведених норм чинного раніше та чинного на цей час законодавства видно, що періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається у певний строк з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Водночас, актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць та перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця. Роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й).
Отже, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми №3-ПН у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, та в подальшому фахівцями центру зайнятості за результатами проведеної актуалізації не встановлено змін по актуальних вакансіях, зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН, і роботодавець не повідомляв центр зайнятості про закриття вакансії(й), суд вважає, що він з урахуванням висновку Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 520/2875/2020 вважається таким, що вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Водночас, відповідач в порушення наведеного жодного доказу щодо подання звітності форми № 3-ПН у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, суду не надав.
Оскільки, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2022 році осіб з інвалідністю та в строк до 15.04.2023 самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за 16 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих ними, позивач склав розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.
Вказаний розрахунок розміщено в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт Продерезерв 5» 17.04.2023, про що свідчить відповідна квитанція від 17.04.2023, копія якої надана до матеріалів справи.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що у відповідача протягом всього 2022 року були працевлаштовані або створені місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та вжиття заходів спрямованих на їх зайняття, тобто відсутні докази виконання нормативу, призначеного для працевлаштування осіб з інвалідністю, як це передбачено статтею 19 Закону № 875-ХІІ.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону №875-XII в порядку визначеному постановою Правління Пенсійного Фонду України від 10.03.2023 №14-2 «Про затвердження Порядку та Форми надання Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування», Пенсійний фонд України надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію про:
- створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Таким чином, інформацію щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яку передає Пенсійний Фонд України.
В свою чергу, інформація Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування формується на підставі даних, які подає податковий агент до Пенсійного Фонду України в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4.
Отже, інформація для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами формується на підставі даних, які подає податковий агент до Пенсійного Фонду України в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4.
З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача, наведені ним у відзиві на позовну заяву, про те, що при визначенні нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю середньооблікову кількість штатних працівників необхідно розраховувати з огляду на Інструкцію щодо заповнення форми державного статистичного спостереження №1-ПВ (квартальна) «Звіт з праці», затверджену Наказом Державного комітету статистики України від 26.10.2005 №403, яка була чинною на час подання статистичної звітності у 2022 році, та Інструкцію зі статистики кількості працівників, затверджену Наказом Державного комітету статистики від 28.09.2005 №286.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач не надав доказів проведення перевірки органами Держпраці на предмет дотримання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону № 875-XII, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту осіб з інвалідністю, подання ними звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - суб`єкти господарювання), щодо дотримання ними вимог статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначає Порядок проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2017.
Предметом проведення перевірки є, зокрема, виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (п. 2 Порядку №70).
У разі коли за результатами перевірки встановлено факт невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання до відділень Фонду звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, вживаються заходи щодо притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності (п. 16 Порядку №70).
Наказом Міністерства соціальної політки 14.04.2011 №129 затверджено Положення про Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - Положення).
Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисну осіб з інвалідністю є територіальним органом неприбуткової бюджетної установи Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, завданнями якого є, зокрема: проведення зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю до нормативу робочих місць, аналіз та перевірка правильності розрахунків, збір сум адміністративного-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Відділення Фонду відповідно до Положення здійснює: організацію та прийом звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю до нормативу таких робочих місць, їх аналіз та перевірку правильності розрахунків; облік підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю та проводить збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
З аналізу наведеного, суд дійшов висновку, що нарахування адміністративно-господарських санкцій відповідачу позивач здійснив у межах та у спосіб, передбачений законом.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 6 Порядку № 70 планові перевірки проводяться відповідно до річних планів, що затверджуються Держпраці не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 70 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок: за поданням суб`єктом господарювання письмової заяви до Держпраці, її територіального органу про проведення позапланової перевірки за його бажанням; для перевірки виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попередньої планової або позапланової перевірки Держпраці чи її територіального органу; за зверненням фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їх) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, у разі подання документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позапланова перевірка в такому разі проводиться за погодженням з Мінекономіки; за інформацією відділення Фонду щодо неподання суб`єктом господарювання звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів, або невиправлення помилки у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення Фонду; за дорученням Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єкта господарювання у зв`язку з виявленими системними порушеннями законодавства про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю.
Однією із підстав для проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання для встановлення виконання ним нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю є невиправлення помилки у звіті про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення Фонду (пункт 9 Порядку проведення перевірки).
Крім того, суд звертає увагу, що абзац п`ятий п. 9 Порядку №70 в редакції «Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за інформацією, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, наданою територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що отримана ним від Пенсійного фонду України в установленому порядку та за визначеною формою» було прийнято 02.06.2023, тобто вже після виникнення спірних правовідносин.
Відтак, невиконання нормативу для працевлаштування осіб з інвалідністю не є підставою для проведення Держпраці позапланової перевірки роботодавця.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не було вжито всіх можливих заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до нормативів встановлених Законом України №875-ХІІ.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені вище обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Старокозацька, буд.52, м. Дніпро, 49000, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» (вул. Дніпросталівська, буд.1, м. Дніпро, 49000, ).

Повний текст рішення складено 07.12.2023.

Суддя Н.В. Кучугурна