Справа № 560/12192/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12192/22

Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

05 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2022 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 6678,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується непогашений податковий борг, а вжиті позивачем заходи не призвели до його сплати.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року адміністративний позов - задоволено.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 6678 (шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 69 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначив, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області не надано до суду відомості, які не відповідають дійсності, а судом не встановлено всіх фактичних обставин справи, які мають значення для справи, встановлено не було. Вважає, що у зв`язку з ненаданням Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області до суду вірних відомостей, судом першої інстанції не досліджено у повному обсязі обставини, що стало причиною прийняття незаконного рішення у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що за позивачем рахується податковий борг на загальну суму 6678,69 грн.

Податковий борг ОСОБА_1 утворився внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на підставі: податкових повідомлень-рішень від 24.04.2019 №0-2225 на суму 547,24 грн.; від 24.04.2019 №0-2225 на суму 667,23 грн.; від 19.03.2020 №0-2225 на суму 1209,33 грн.; від 19.03.2020 № 0-2225 на суму 1843,14 грн.; від 07.04.2021 № 0-2225 на суму 1043,03 грн.; від 07.04.2021 № 0-2225 на суму 1368,72 грн.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №2285-13 від 28.01.2021, яка була надіслана на адресу відповідача.

Податкова вимога відповідачем не оскаржувалась, контролюючим органом не відкликана.

Оскільки податковий борг відповідач добровільно не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу в сумі 6678,69 грн. з відповідача.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків-сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг-сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пункт 95.4 ст. 95 ПК України передбачає, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить платнику.

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п. п. 19-1.1.22 п.19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу (п. 59.1 статті 59 ПК України) Якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення ( п. 59.5 статті 59 ПК України)

Так, відповідно до наданих позивачем матеріалів, податковий борг ОСОБА_1 на загальну суму 6678,69 грн. утворився внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум грошових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на підставі: податкових повідомлень-рішень від 24.04.2019 №0-2225 на суму 547,24 грн.; від 24.04.2019 №0-2225 на суму 667,23грн.; від 19.03.2020 №0-2225 на суму 1209,33 грн.; від 19.03.2020 № 0-2225 на суму 1843,14 грн.; від 07.04.2021 №0-2225 на суму 1043,03 грн.; від 07.04.2021 № 0-2225 на суму 1368,72 грн.

Позивачем виставлено платнику податкову вимогу форми "Ф" №2285-13 від 28.01.2021 року.

Наявність податкового боргу позивач підтверджує податковими повідомленнями-рішеннями, розрахунком суми боргу, витягом з інтегрованої картки платника податків, копією корінця податкової вимоги, довідкою про стан заборгованості.

Проте, з зазначених документів не вбачається на які саме об"єкти житлової нерухомості нараховано суми податку за оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 є власником Гаража № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Проскурів» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01), 1/2 садового будинку у садівницькому товаристві «Колос», Шаровечківської сільської ради (номер запису про обтяження - 44186880) та квартири, за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.56-58).

Відносно зазначеної інформації відповідачем надано до суду копії: Договору купівлі-продажу садового будинку від 21.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі за №530 (додаток 1) (а.с.52), який раніше перебував у власності відповідача, як об`єкт житлової нерухомості; Договору купівлі-продажу від 20.03.2007 року зареєстрованого в реєстрі за №764(а.с. 55); Відомості з державного реєстру речових прав станом на 01.08.2023 рік (а.с.56).

За вказаними документами, ОСОБА_1 , не є власником об`єктів житлової нерухомості.

Статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентовано, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до частини першої статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Саме позивач в межах реалізації покладених на нього функцій уповноважений отримувати у порядку, визначеному законодавством, інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, за результатами аналізу яких реалізує компетенцію в частині визначення сум грошових зобов`язань у порядку, визначеному пунктом 54.3 статті 54 ПК України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відомості щодо права власності на об`єкти нерухомого майна знаходяться у вільному доступі.

Факт припинення права власності відповідача на нерухоме майно не заперечується позивачем, який як під час прийняття податкових повідомлень-рішень, так і під час звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості не перевірив обставин перебування у власності відповідача зазначеного майна.

Враховуючи, що у межах даної справи позивачем заявлено до стягнення податковий борг, який виник у зв`язку із обліком по базам даних позивача несплати відповідачем податкового зобов`язання, який відповідач не повинен сплачувати, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів в рахунок погашення такого податкового боргу.

У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки апеляційна скарга сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, то, на користь відповідача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - позивача, належний до сплати та сплачений відповідачем судовий збір в загальній сумі 3721,50 грн., відповідно до квитанції від 28.09.2023 року №9319-2590-7732-5738 та від 23.10.2023 року №9321-7594-7095-1903 (за подання апеляційної скарги а.с.62,69,72).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області судові витрати в розмірі 3721,50 грн. (три тисячі сімсот двадцять одна грн. 50 коп.).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.