Справа № 260/7531/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/7531/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Черкаській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ у Волинській області), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі третя особа, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому просить:

1) Визнати неправомірними дії ГУ ПФУ у Волинській області та ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) Зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21.12.2022 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , досягнувши 55-ти річного віку і маючи 37 років 1 місяць 4 дні страхового стажу, звернувся до відділу обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», оскільки, з 04.09.1987 року по 10.10.1987 року, виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі поданих документів ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення № 75 від 17.03.2023 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Причиною відмови вказано: "в зв`язку з відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу періоду участі в зоні відчуження та стажу роботи в зоні відчуження передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отримавши ОСОБА_2 довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України за № 179/1/2365 та № 179/1/2366 від 29.03.2023 року, позивач 18.04.2023 року знову звернувся до відділу обслуговування громадян № 3 ГУ ПФУ в Закарпатській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Однак, відповідно до поданих документів, ГУ ПФУ у Черкаській області прийняло рішення № 75 від 26.04.2023 року, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Причиною відмови вказано: "стаж виконання робіт в зоні відчуження згідно Архівних довідок № 179/1/2365 та № 179/1/2366 від 29.03.2023 року не зараховано, оскільки не розшифровано ім`я, по батькові особи, відсутня інформація про дні виїзду в зону відчуження. Місце дислокації військової частини поза зоною відчуження".

Вважаючи протиправними рішення відповідачів про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ухвалою судді від 26.09.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.10.2023 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Черкаській області, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що заява позивача про призначення пенсії була розглянута ГУ ПФУ в Черкаській області за принципом екстериторіальності.

За результатами наданих документів встановлено, що на дату звернення позивач досяг віку 55 років, страховий стаж становить - 37 років 01 місяць 04 дні.

Стаж роботи в зоні відчуження згідно довідок галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 29.03.2023 року № 179/1/2365 та № 179/1/2366 не зараховано, оскільки не розшифровано ім`я та по батькові особи, а також відсутня інформація про дні виїзду в зону відчуження. Місце дислокації військової частини знаходиться поза зоною відчуження.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням прийнято рішення від 26.04.2023 року № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Тому, вимоги позивача про призначення та виплату пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - є безпідставними та таким, що не підлягають до задоволення.

19.10.2023 року до суду надійшли пояснення ГУ ПУ в Закарпатській області. Зі змісту останніх, до стажу роботи в зоні відчуження позивачу не зараховано жодного періоду, оскільки відсутні первинні документи з зазначенням населеного пункту чи об`єкту, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву відповідачем 2 до суду не надано, також ним не подавалось заяви про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 5 ст. 262 суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 2) від 13.10.2000 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та має безстроково право на пільги і компенсації, встановлені законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до запису в п. 24 військового квитка серії НОМЕР_2 , за підписом командира військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 дійсно виконував службові обов`язки в складі оперативної групи "ВВС ГО СССР" по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.09.1987 року по 10.10.1987 року.

13.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою № 677 до ГУ ПФУ в Закарпатській області на призначення пенсії по віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказану заяву, в порядку екстериторіальності, розглянуто ГУ ПФУ у Волинській області та рішенням від 17.03.2023 року № 75, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, виходячи з того, що до стажу роботи в зоні відчуження позивачу не зараховано жодного періоду, оскільки відсутні первинні документи з зазначенням населеного пункту чи об`єкту, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

18.04.2023 року позивач повторно звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Заява позивача про призначення пенсії була розглянута ГУ ПФУ в Черкаській області за принципом екстериторіальності.

На підставі поданих позивачем документів, ГУ ПФУ в Черкаській області прийнято рішення № 75 від 26.04.2023 року про відмову у призначенні пенсії, з тих підстав, що стаж виконання робіт в зоні відчуження згідно довідок галузевого Державного архіву МО України від 29.03.2023 року № 179/1/2365/ та № 179/1/2366 не зараховано, оскільки не розшифровано ім`я, по батькові особи, відсутня інформація про дні виїзду в зону відчуження. Місце дислокації частини поза зоною відчуження.

Вважаючи порушеним своє право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду із даним позовом про скасування неправомірного рішення про відмову в призначенні пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них; соціального захисту населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796- XII).

За змістом ст. 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів зменшення віку на 8 років.

Згідно з абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, працювали визначену кількість днів у зоні відчуження та за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону № 796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затверджений Постановою Кабінету України від 20.01.1997 року № 5, втратив чинність з 25.07.2018 року, чинний та в редакції станом на момент видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС), зокрема, учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 року - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ (зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій), є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.03.2018 року (справа № 588/538/16-а), від 23.05.2018 року (справа № 398/3509/16-а), від 22.01.2019 року (справа № 295/1087/17), від 08.06.2022 року (справа № 805/3752/18-а).

Отже, позивач віднесений до 2 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії А, яке видається, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Це означає, що під час видачі позивачу вказаного посвідчення уповноваженим органом перевірялись обставини праці у зоні відчуження у 1987 році сукупно не менше 14 календарних днів. В протилежному випадку, у разі не підтвердження таких обставин, він би не отримав вказаного посвідчення.

Отже, оскільки в період 1987 року позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині № НОМЕР_3 та працював у зоні відчуження 14 календарних днів, що підтверджується відповідними документами, він має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, однак, відповідач 2 прийняв неправомірне рішення про відмову у призначенні такої.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи відповідачів, що надані позивачем документи не підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій - є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС", яке позивач отримав у встановленому законом поряду.

Посилання відповідача 2 на ненадання позивачем інших первинних документів, що б підтверджували участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, суд також оцінює критично, оскільки різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке знову ж таки було встановлено на підставі чого позивачу було видано посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" серії А № 345117 від 13.10.2000 року.

При цьому, суд наголошує, що вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду (від 27.02.2018 року у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 року у справі № 333/2072/17 та від 08.05.2018 року у справі № 708/1022/17, від 24.07.2018 року у справі № 524/2062/17), що у відповідності до статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до даних правовідносин.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, щодо призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Зважаючи на наведене судом встановлено, що рішення ГУ ПФ України у Волинській області від 17.03.2023 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 55 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильської катастрофи" - є протиправним та підлягає скасуванню.

З наведених судом мотивів підлягає скасуванню і рішення ГУ ПФ України в Черкаській області № 75 від 26.04.2023 року.

Що стосується позовної вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФ України в Черкаській області призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог ст.55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській, то суд виходив з наступного.

Фактично, у зв`язку із скасуванням оскаржених рішень, процедура розгляду питання про призначення позивачу пільгової пенсії вважається не закінченою.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

У даному випадку заява позивача про перерахунок пенсії вперше була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Волинській області та, за результатом її розгляду, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення № 75 від 17.03.2023 року. Отже, саме відповідач 2 у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

Стосовно строку, з якого має бути призначена пенсія, суд зазначає, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (затверджений постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Звернення за призначенням пенсії мало місце 13.03.2023 року, що вбачається з рішення відповідача 2, однак позивач досягнув пенсійного віку 21.12.2022 року, а тому відповідно до зазначеної вище законодавчої норми пенсія за віком має бути призначена саме з 22.12.2022 року (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази та встановленні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, визнавши протиправними та скасувавши рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 17.03.2023 року № 75 та ГУ ПФУ в Черкаській області від 26.04.2023 року № 75 (якими відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії) та зобов`язавши ГУ ПФУ у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог ст.55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській - з 22.12.2022 року, відмовивши при цьому в задоволенні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області призначити йому таку пенсію.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22в ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 17.03.2023 року № 75 про відмову у призначенні пенсії.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 26.04.2023 року № 75 про відмову у призначенні пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку, відповідно до вимог ст.55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській, з 22.12.2022 року.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті