Справа № 300/1550/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2023 р. справа № 300/1550/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі відповідач 2, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50%, починаючи з 01.01.2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці на підставі довідок Івано-Франківського апеляційного суду за №04-12/40-23, №04-12/41-23, №04-12/42-23 від 02.03.2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50%, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із збереженням відсотку нарахування щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01.01.2020, з 18.02.2020 та з 01.01.2021 без обмеження граничного розміру із урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі №300/731/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 50%, та на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 25.02.2019 року № 04-12/102-19 станом на 01.01.2019 року з 25.02.2019 року. Проте, починаючи з січня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 40%, а не 50%. Івано-Франківським апеляційним судом 02.03.2023 позивачу видано довідки №04-12/40-23, №04-12/41-23, №04-12/42-23 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 відповідно, у яких визначено доплату за вислугу років у розмірі 50%. Надалі, позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок її довічного грошового утримання відповідно до вказаних довідок, однак рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.03.2023 їй відмовлено в здійсненні такого перерахунку. Таке рішення відповідача позивач вважає неправомірним, оскільки з 01.01.2020 змінились складові суддівської винагороди, тому виникли правові підстави для проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 на підставі довідок Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/40-23, №04-12/41-23, №04-12/42-23 відповідно, із збереженням відсотку нарахування щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50% без обмеження граничного розміру та з урахуванням раніше виплачених сум. При цьому, позивач зазначила, що у разі проведення подальших перерахунків довічного грошового утримання судді у відставці, зокрема у зв?язку із зарахуванням до стажу роботи на посаді судді періодів роботи, які раніше не були зараховані до такого стажу та подання нового розрахунку стажу, органи Пенсійного фонду не вправі на власний розсуд визначати розмір суддівської винагороди, з якої слід здійснювати такий перерахунок, а повинні брати до уваги той розмір суддівської винагороди, яку отримують судді на відповідній посаді судді, станом на день проведення перерахунку. Враховуючи все вище зазначене, просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 17.04.2023, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було виконано рішення суду відповідно до резолютивної частини рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №300/2344/20, яке набрало законної сили 28.12.2020, а саме починаючи з 19.02.2020 здійснено ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2020 за №04-12/99-20, з урахуванням виплачених сум. При цьому, у довідці Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2020 за №04-12/99-20 доплата за вислугу років встановлена у розмірі 40%. Тому, довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/40-23, №04-12/41-23, №04-12/42-23 не можуть бути підставою для перерахунку довічного грошового утримання з 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 відповідно. Звернув увагу, що правовою підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, після прийняття рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 за №2-р/2020 не було прийнято нормативно-правового акта щодо зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На переконання представника відповідача позовні вимоги про здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничним розміром є передчасними.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 у справі №300/731/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019, в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Згідно постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №300/731/19, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 скасовано, а справу № 300/731/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 300/731/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови з 25.02.2019 в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 50%. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 50%, та на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 25.02.2019 року № 04-12/102-19 станом на 01.01.2019 року з 25.02.2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі №300/731/19 змінено в частині мотивів.

Як вбачається з перерахунку за пенсійною справою позивача від 10.12.2021 відповідач здійснив з 25.02.2019 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача згідно з довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.02.2019 року № 04-12/102-19 станом на 01.01.2019 року з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 50% (а.с.126-127).

Крім цього, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі № 300/2344/20, яке набрало законної сили 28.12.2020, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2020 за №04-12/99-20, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.03.2020 за №04-12/99-20, яка видана ОСОБА_1 про те, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 161854,00 грн., у тому числі посадовий оклад 115610,00 грн., доплата за вислугу років (40%) 46244,00 грн. (а.с.106).

Як вбачається з перерахунку за пенсійною справою позивача від 14.01.2021 відповідач 1, здійснив з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача згідно з довідкою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2020 за №04-12/99-20 виходячи з розміру 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді (а.с.107-108).

02.03.2023 Івано-Франківським апеляційним судом видано ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23 згідно із якими, станом на 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 52024,50 грн., 157650,00 грн. та 173415,00 грн. відповідно. При цьому доплата за вислугу років у вказаних довідках визначена у розмірі 50% (а.с.6-8).

02.03.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період 2020-2021 років на підставі довідок Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23 (а.с.133, 138-139).

Органом, який розглядав подану заяву, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням №40 від 10.03.2023 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 по справі №300/731/19 здійснити перерахунок зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.130).

Уважаючи протиправним вказане рішення відповідача 2, позивач звернулася із цим позов до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно частини 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 (надалі Закон №1402-VIII).

У відповідності до частини 1 статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому відповідно до частини 2 статті 142 Закону №1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною 1 цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (частина 3 статті 142 Закону №1402-VIII).

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

Згідно частини 5 статті 135 Закону №1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Згідно пункту 2 розділу І Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 (надалі Порядок №3-1), заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно пункту 1 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини 4 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів, частини 2 статті 27 Закону України Про Конституційний Суд України органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (пункт 6 розділу IV Порядку № 3-1).

Як вже встановлено судом, Івано-Франківським апеляційним судом надано позивачу нові довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.03.2023 за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23. При цьому, доплати за вислугу років у таких довідках розраховані виходячи з розміру 50%.

Таким чином, у зв`язку з видачею Івано-Франківським апеляційним судом нових довідок, якими змінено розмір складових суддівської винагороди, зокрема доплату за вислугу років визначено у розмірі 50%, а не 40%, у позивача виникли підстави для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене та в порушення приписів частини 4 статті 142 Закону №1402-VIII відповідачем 2 протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відповідно до довідок Івано-Франківського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.03.2023 за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23.

Відтак, рішення Головного управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.03.2023 за №40 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності у позивача підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку з тим, що після прийняття рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 не прийнято нормативно-правового акта щодо зміни розміру складових суддівської винагороди, оскільки підставою звернення до суду стало рішення пенсійного органу про відмову у здійсненні перерахунку на підставі наданих довідок Івано-Франківським апеляційним судом про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які виданіу зв`язку зі зміною відсоткового розміру доплати за вислугу років.

Безпідставними також є посилання відповідачів на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 300/731/19 вже зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням встановленої надбавки за вислугу років 50%, оскільки вказаним рішення зобов`язано пенсійний орган за здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 25.02.2019 року №04-12/102-19 станом на 01.01.2019.

Разом з цим, Івано-Франківським апеляційним судом після зарахування додаткового стажу роботи було видано позивачу нові довідки станом на 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 з урахуванням нових складових суддівської винагороди, зокрема більшої доплати за вислугу років, та які, в свою чергу є підставою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України, статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 суди та органи державної влади повинні дотримуватися положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Цneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п.74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява №36900/03, п.37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» («Doran v. Ireland», заява №50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулася за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Міжнародні документи з питань статусу та незалежності суддів, зокрема Монреальська універсальна декларація про незалежність правосуддя (Перша світова конференція з незалежності правосуддя, Монреаль, 1983 рік), Основні принципи незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 від 13.12.1985), Рекомендації щодо ефективного впровадження основних принципів незалежності судових органів (прийняті резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 1989/60 та схвалені резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 44/162 від 15.12.1989), Європейський статут судді (ухвалений Європейською Асоціацією Суддів у 1993 році), Європейська хартія щодо статусу суддів (10.07.1998), Загальна (Універсальна) хартія судді (схвалена Міжнародною Асоціацією Суддів 17.11.1999, Тайпеї (Тайвань), закріплюють єдиний підхід щодо отримання суддею достатньої винагороди для забезпечення своєї економічної незалежності. Винагорода не повинна залежати від результатів роботи судді та скорочуватися під час всього строку повноважень. Рівень суддівської винагороди встановлюється з тим, щоб захистити суддів від тиску, спрямованого на здійснення впливу на їх рішення, а ще загальніше - на їх поведінку в рамках здійснення правосуддя, тим самим підриваючи їх незалежність і безсторонність.

Крім того, відповідно до пункту 29 Пояснювального меморандуму до Рекомендації Комітету Міністрів № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» статус та винагорода є важливими факторами, які визначають належні робочі умови. Статус суддів повинен відповідати високому положенню їх професії, і їх винагорода має становити достатню компенсацію за їх тягар обов`язків. Ці фактори є невід`ємними умовами незалежності суддів, особливо для розуміння важливості їх ролі як суддів, що виражається у вигляді належної поваги та адекватній фінансовій винагороді.

Отже, забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Важливою є і послідовність дій законодавця, особливо з огляду на сферу суспільних відносин, у якій може проявлятися непослідовність.

Як встановлено судом, 02.03.2023 Івано-Франківським апеляційним судом видано ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23 про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.01.2020, 18.02.2020 та 01.01.2021 відповідно, а тому, у відповідності допункту 6 розділу IV Порядку № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача слід здійснити саме з дати виникнення права на відповідний перерахунок.

При цьому суд зазначає, що вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання виходячи з розрахунку доплати за вислугу років у розмірі 50% охоплюються вимогами про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок Івано-Франківського апеляційного суду за №04-12/40-23, №04-12/41-23, №04-12/42-23 від 02.03.2023, оскільки у вказаних довідках доплата за вислугу років вже розрахована у розмірі 50%, а тому задоволенню не підлягають.

Відтак, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду до якого зверталася із заявою позивач) здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/40-23, з 19.02.2020 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного судувід 02.03.2023 за №04-12/41-23 та з 01.01.2021 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/42-23, з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді без обмеження граничного його розміру із збереженням відсотку нарахування щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає наступне.

Питання щодо обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці та визначення відсоткового значення для його обрахунку, є похідними відносно здійснення відповідачем перерахунку довічного грошового утримання позивача та повинне і буде вирішуватись після проведення такого перерахунку пенсійним органом.

Суд приймає до уваги те, що згідно матеріалів пенсійної справи позивача щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 нараховується та виплачується виходячи з розміру 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відтак спору між позивачем та відповідачем щодо обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці та визначення відсотку нарахування щомісячного довічного грошового утримання на час звернення ОСОБА_1 , у цій справі до суду не існувало.

Також відповідач ще не приймав рішення щодо перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

В зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру із збереженням відсотку нарахування щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді є не обґрунтованою та передчасною.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про пропущення позивачем строків звернення до суду з даним адміністративним позовом, то суд зазначає наступне.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що для звернення до адміністративного суду з даним позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, 02.03.2023 Івано-Франківським апеляційним судом надано позивачу довідки за №04-12/40-23, №04-12/41-23 та №04-12/42-23. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням від 10.03.2023 №40 відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставціна підставі вказаних довідок.

Отже, позивач не могла дізнатися про порушення своїх прав за період, який розпочався з 01.01.2020, оскільки Івано-Франківським апеляційним судом лише 02.03.2023 сформовано довідки, на підставі яких ОСОБА_1 просила пенсійний орган здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач 30.03.2023 звернулася до суду за захистом порушеного права подавши адміністративний позов.

Як наслідок, суд приходить до висновку про безпідставність посилання відповідача 2 на пропущення позивачем строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 КАС України суду надано право покласти судові витрати у справі повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Судовий збір у розмірі 1073,60 гривень сплачено позивачем згідно квитанції №0.0..1 від 30.03.2023 (а.с.1).

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн. (пропорційно задоволеним вимогам), як зі сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.03.2023 №40 про відмову у проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2020 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/40-23, з 19.02.2020 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/41-23 та з 01.01.2021 на підставі довідки Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 за №04-12/42-23, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (), адреса: вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (), адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.