Справа № 539/5667/23
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/5667/23
Провадження № 2-а/539/39/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючої судді Мирошникової О. Ш.,

за участю: секретаря судового засідання Гнітій А. В.,

представника позивача Кравець Л. Д., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Козиревич О. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом:

Лубенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області - позивач, до

громадянина російської федерації ОСОБА_1 - відповідач,

про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, та

ухвалив таке рішення:

І. Стислий виклад позицій сторін

1.30.11.2023 Лубенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області звернувся до суду з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

2.Підстава позову: за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2022 у справі № 539/850/22 у справі за адміністративним позовом Лубенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України та його затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців (ПТПІ) та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, відповідача ОСОБА_1 08.12.2022 поміщено до ДУ "Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні". На цей час відповідач перебуває в ПТПІ та питання щодо його примусового видворення не виконано з огляду на відсутність співпраці з боку іноземця та відсутність у нього документа, що дає право на виїзд з України. Через повномасштабну агресію російської федерації проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані.

3.Відповідач відзив до суду у встановлений судом строк не подав.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

4.04.12.2023 в судовому засіданні відповідач та його представник подали клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання додаткових доказів.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

5.30.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху у зв`язку із її недоліками. 04.12.2023 подав до суду уточнений адміністративний позов.

04.12.2023 суд відкрив провадження у цій справі та призначив її розгляд в судовому засіданні з викликом учасників справи. 04.12.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 05.12.2023.

VІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

6.У 1999 році ОСОБА_1 в`їхав на територію України з паспортом громадянина Союзу радянських соціалістичних республік.

7. ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 з 17.07.1999, що підтверджується довідкою Остапівської сільської ради від 14.05.2013.

8.За копією паспорту громадянина російської федерації НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, паспорт виданий 08.05.2013 та дійсний до 08.05.2018. У цьому паспорті на аркуші 5 наявна відмітка про прийняте рішення № 10/2021 від 29.09.2021 про його примусове повернення до рф.

9.Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.05.2022 у справі № 539/850/22 задоволено адміністративний позов Лубенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та його затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

10.На виконання цього рішення суду 08.12.2022 відповідач був поміщений до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», де на цей час і перебуває.

11. 07.12.2022 УДМС в Полтавській області прийняло рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 .

11.1. В цьому рішення зазначено, що ОСОБА_1 прибув в Україну в 1999 році до своєї матері. 08.05.2013 в посольстві російської федерації ОСОБА_1 документований паспортом рф 51№5715257 з терміном дії 08.05.2018.

11.2. 29.09.2021 щодо ОСОБА_1 прийняте рішення про примусове повернення з України та його зобов`язано покинути території України в строк до 12.10.2021. ОСОБА_1 зобов`язався виконати це рішення не пізніше 11.10.2021, проте добровільно його не виконав, територію України не залишив.

12. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 30.05.2023 у справі № 539/2300/23, продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні» який незаконно перебуває в Україні, на строк шість місяців.

13. Згідно листів Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства від 28.07.2023 та від вересня 2023, з ОСОБА_1 проводилися щодекадні опитування з метою отримання інформації, необхідної для ідентифікації та здійснення примусового видворення. В ході опитування він повідомив, що не бажає повертатися в російську федерацію та не має коштів для придбання квитка.

14. Згідно листів Міністерства закордонних справ від 06.07.2022 та від 26.05.2022 до Державної міграційної служби України, через повномасштабну агресію російської федерації проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни агресора та, відповідно, розгляд направлених до МЗС звернень.

15.Дипломатичні відносини між Україною та росією були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і російською федерацією, підписаним 14.02.1992 у Мінську. За даним Протоколом країнами було вирішено обмінятися дипломатичними представництвами на рівні Посольств.

16. 22.10.2012 між Кабінетом Міністрів України та Урядом російської федерації було укладено Угоду про реадмісію, яку було ратифіковано Україною 05.06.2013 та яка набрання чинності для України 08.08.2013.

17.Після початку збройної агресії росії проти України листом Міністерства закордонних справ України від 13.10.2022 № 72/11-612/1-81401 «Щодо припинення дії міжнародного договору», розміщеним на сайті Верховної ради України, було повідомлено, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 № 376 (із змінами), що після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, здійсненим у м. Мінську 14.02.1992, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24.02.2022

18. Законом України «Про зупинення дії Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом російської федерації про реадмісію» від 24.08.2023 № 3359-IX було зупинено дію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом російської федерації про реадмісію, вчиненої 22.10.2012 в м. Москві, ратифікованої Законом України від 05.06.2013 № 324-VII.

V. Норми права, які застосував суд

19.Частина друга статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20.Європейська конвенція з прав людини:

пункт «f» частини першої статті 5 кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

21.Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який не одноразово був продовжений та діє на цей час.

22.Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства":

Частина друга статті 25 - іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Частина четверта статті 30 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

23.Кодекс адміністративного судочинства України:

Частини одинадцята, дванадцята та тринадцята статті 289 - Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Стаття 72 - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

24. Пункт шостий розділу третього Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України № 353/271/150 від 23.04.2012 - Строк затримання іноземців, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше ніж до вісімнадцяти місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

- відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації;

- неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Про необхідність продовження строку затримання іноземця, утримуваного в ПТПІ, заінтересований орган/підрозділ за три доби до закінчення строку затримання особи повідомляє адміністрацію ПТПІ та надсилає факсом чи електронними засобами зв`язку письмове повідомлення про подання до адміністративного суду позову про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України. У разі задоволення судом такого позову копію рішення суду передає заінтересований орган/підрозділ під час повернення особи до ПТПІ.

Органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ забезпечують участь іноземців, які затримані, у судових засіданнях під час розгляду позовних заяв, передбачених частиною першою статті 289 КАСУ. У разі розгляду справ про продовження строку затримання іноземця участь останнього у судовому засіданні може бути забезпечена також шляхом організації відеоконференції.

VІ. Мотивована оцінка суду

25. Згідно з рішеннями судів громадянин російської федерації ОСОБА_1 08.12.2022 був затриманий з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

26. Суд встановив, що у відповідача відсутній дійсний оригінал паспорта громадянина російської федерації для підтвердження його особи, наявна лише копія паспорту громадянина російської федерації 51№5715257 від 08.05.2013, строк дії якого закінчився 08.05.2018.

27. Суд встановив, що відповідач не бажає самостійно вчинити дії з оформлення документів, що підтверджується копіями листів ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні» 28.07.2023 та від вересня 2023, згідно яких з відповідачем проводилися опитування з метою отримання інформації, необхідної для ідентифікації та здійснення примусового видворення за межі території України. В ході опитування він повідомив, що не бажає повертатися в російську федерацію та грошей на придбання квитка не має.

28. За встановлених обставин, суд погоджується з представником позивача, що відповідач дійсно без законних підстав перебуває на території України та порушив норми міграційного законодавства України, в зв`язку з чим щодо нього прийняте рішення про його видворення за межі території України.

29. В судовому засіданні відповідач повідомив, що він не бажає звертатися до країни свого громадянства з метою підтвердження документів для належної ідентифікації та/або оформлення документів, які надають право виїзду з України.

30. В судовому засіданні відповідач повідомив, що не звертався до територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

31.З метою забезпечення ідентифікації відповідача, позивач звертався із листами до Департаменту консульської служби МЗС України з приводу сприяння в ідентифікації та документуванні затриманих на території України громадян рф.

32. Суд встановив, що на цей час припинені дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією та припинено діяльність посольств та консульських установ рф на території України, що об`єктивно робить неможливим безпосереднє звернення позивача до посольства та консульських установ країни громадянства відповідача із запитом на підтвердження її ідентифікації та оформлення їй належних документів, які надають право на виїзд з території України.

32.1. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

33. Суд приймає довід представника відповідача, що всі відповіді з МЗС на адресу позивача стосуються загальної інформації щодо припинення дипломатичних відносин між Україною та країною-агресором.

34. Разом з цим, суд приймає довід представника позивача, що відсутність вчинення з боку позивача таких дій обумовлена саме припиненням дипломатичних відносин між Україною та рф, проте суд вважає, що ця обставина не може бути підставою для затримання відповідача до граничного строку у вісімнадцять місяців без вжиття з боку державних органів України будь-яких заходів, направлених на його ідентифікацію та видворення за межі України.

35. Наразі триває процедура цього видворення, яка включає в себе ідентифікацію особи. Затримання відповідача 08.12.2022 та його поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців пов`язано з цією процедурою видворення.

36. Суд встановив, що на час звернення з цим позовом до суду будь-яких заходів з метою ідентифікації відповідача та закінчення процедури його видворення за весь час затримання відповідача з 08.12.2022, крім подекадних опитувань відповідача, позивач не вживав.

37. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше утримання в пункті тимчасового перебування відповідача, який незаконно перебуває в Україні, фактично позбавляють його свободи на тривалий строк.

38. Суд вважає, що недостатньо лише твердження представника позивача про необхідність продовження строку затримання відповідача на наступні шість місяців для його подальшої ідентифікації, без надання суду документального підтвердження вчинення позивачем конкретних заходів щодо відповідача протягом останніх дванадцяти місяців його затримання.

39. Суд враховує обставини повномасштабного вторгнення рф на територію України й подальше припинення дипломатичних відносин між країнами та вважає, що є неприпустимою бездіяльність позивача як державного органу, який не вживає всі можливі заходи з метою забезпечення закінчення процедури видворення відповідача за межі території України за допомогою третіх країн.

40. Суд не погоджується з твердженням представника позивача про відсутність співпраці з боку відповідача під час процедури його ідентифікації, оскільки відповідач надав позивачу всі наявні у нього документи, які підтверджують його особу, зокрема, прострочений паспорт громадянина рф, паспорт громадянина СРСР, військовий квиток, довідку з своєю фотокарткою про місце свого проживання в Україні з 1999 року.

41. За встановлених обставин, суд вважає, що відсутні підстави за частиною тринадцятою статті 289 КАС України для продовження строку затримання відповідача ще на шість місяців, в зв`язку з чим суд відмовляє в позові.

З цих підстав суд вирішив:

1.Відмовити повністю в позові Лубенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

2.Копію рішення негайно видати учасникам справи.

3.Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

4.Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5.Позивач: Лубенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (місце знаходження: Полтавська область, місто Лубни, вулиця Монастирська, будинок 4);

Відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Мирошникова О. Ш.