Справа № 120/5151/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5151/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

22 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника відповідача - Єфіменка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції та до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції № 306 від 20.06.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування останніх і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представник відповідача, апелянта у справі, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Приписами ч. 2 ст. 313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, з`ясувавши наявність заперечень представника відповідача про розгляд справи за відсутності позивача, ухвалила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 09.06.2022 року позивача відряджено до відділу організації несення служби в місті Ізмаїл УПП в Одеській області, з вогнепальною зброєю - пістолетом "Форт-17", № НОМЕР_1 та двома магазинами до неї, спорядженими 28 набоями.

У зв`язку з призначенням вказаного відрядження проводилась перевірка підготовки працівників УПП в Одеській області ДПП, в ході проведення якого з`ясовано, що картка-замісник № 792, видана 21.06.2017 позивачу, знаходиться у зіпсованому стані та на ній не відображається підпис керівника органу.

У позивача було відібрано пояснення за даним фактом та видано під підпис нову картку-замісник. Картку-замісник, яку останній отримував 21.06.2017, було вилучено. Подія зафіксована на портативний відеореєстратор № 1578.

10.06.2022 р., відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" № 284, було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, що виразилось у неналежному виконанні службових обов`язків, відповідно до частини першої-четвертої статті 14, частини першої та другої статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

20.06.2022 року начальником УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_2 затверджено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, що виразилось у неналежному виконанні службових обов`язків.

В ході службового розслідування були досліджені відеозаписи з портативного відеореєстратора № 1578, за вищевказаною подією.

16.06.2022 позивач ознайомився з наказом УПП в Одеській області ДПП Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії від 10.06.2022 № 284, що підтверджується його підписом.

За результатами службового розслідування, 20.06.2022 року УПП в Одеській області ДПП прийнято наказ № 306, яким, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу другого пункту 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС від 11 жовтня 2018 року № 828, пунктів 1, 10, 13 розділу III Посадової інструкції поліцейського (інспектора) управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

При цьому, в мотивувальній частині наказу зазначено, що за результатами службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , будучи поновленим на службі в поліції на підставі рішення суду, з власної ініціативи не отримав у відповідального за озброєння картку-замісник. В свою чергу, усвідомлено скористався недіючою карткою-замісником, яку повинен був здати ще при звільненні.

Не погоджуючись з зазначеним наказом та висновком службового розслідування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення службової дисципліни має місце в діях позивача щодо неотримання нової картки-замісника, яка є обов`язковою для отримання табельної вогнепальної зброї, проте порушення службової дисципліни вбачається також і в діях інших посадових осіб УПП в Одеській області ДПП щодо видачі позивачу табельної вогнепальної зброї без нової картки-замісника, не вилучення у позивача старої картки - замісника ні при попередньому звільненні, ні в подальшому при поновленні позивача на роботі та оформлення йому нової картки замісника.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що в оскаржуваному наказі жодним чином не обгрунтовано необхідність застосування до позивача дисциплінарного стягнення саме у вигляді догани, а не зауваження, як одного з видів дисциплінарного стягнення, з метою недопущення позивачем в подальшому порушень службової дисципліни.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в призмі висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія судів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (Закон №580-VIII) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного порушення. Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Зокрема, питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення. Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Отже, при вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності необхідно встановити склад дисциплінарного проступку в його діях.

Дослідивши матеріали службового розслідування та заслухавши пояснення представника відповідача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях позивача наявні ознаки порушення службової дисципліни стосовно неотримання нової картки-замісника, яка є обов`язковою для отримання табельної вогнепальної зброї, проте порушення службової дисципліни вбачається також і в діях інших посадових осіб УПП в Одеській області ДПП щодо видачі позивачу табельної вогнепальної зброї без нової картки-замісника, не вилучення у позивача старої картки - замісника ні при попередньому звільненні, ні в подальшому при поновленні позивача на роботі та оформлення йому нової картки замісника.

Слід зазначити, що організацію забезпечення зброєю, боєприпасами, спеціальними засобами, засобами індивідуального захисту, приладами та іншим захисним спорядженням у Національній поліції України, їх зберігання та експлуатацію визначено Інструкцією з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.10.2018 № 828 (далі - Інструкція № 828).

Відповідно до ч. 3 розд. IV Інструкції № 828 підставами для видачі поліцейському зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту є: 1) витяги з наказів про видачу зброї, у тому числі для проведення навчально-тренувальних стрільб; 2) затверджені керівником органу (підрозділу) поліції розрахунки в книзі нарядів, складені на підставі графіків чергувань; 3) рапорти на ім`я керівника органу (підрозділу) поліції щодо видачі зброї окремим поліцейським для виконання службових завдань, чищення зброї (на підставі затверджених графіків) з резолюцією керівника про видачу; 4) рапорти на ім`я керівника органу (підрозділу) поліції щодо видачі зброї поліцейським інших органів (підрозділів) поліції, які перебувають у відрядженні, з резолюцією керівника про видачу, витяг з наказу про відрядження, службове посвідчення та облікова картка зброї та боєприпасів поліцейського, який виїжджає у службове відрядження; 5) затверджені керівником органу (підрозділу) поліції окремі відомості про видачу зброї під час уведення в дію спеціальних оперативних планів та визначення ступенів готовності.

За наявності підстав для видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює) видає поліцейським закріплену за поліцейським табельну вогнепальну зброю та боєприпаси - в обмін на картку-замісник за наявності підписів осіб, які їх отримують: у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби; у книзі видачі й приймання озброєння - в інших випадках (п. 1 ч. 4 розд. IV Інструкції № 828).

Відповідно до пп. 1 п. 4 розділу IV Інструкції за наявності підстав для видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює) видає поліцейським: закріплену за поліцейським табельну вогнепальну зброю та боєприпаси - в обмін на картку-замісник (додаток 10) за наявності підписів осіб, які їх отримують:

1) у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби; у книзі видачі й приймання озброєння (додаток 11) - в інших випадках;

2) озброєння, закріплене за підрозділами (автоматична, спортивна, учбова зброя та боєприпаси до неї, оптичні прилади тощо), - за наявності підписів осіб, які їх отримують, у книзі видачі й приймання озброєння;

3) спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту - за наявності підписів осіб, які їх отримують: у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби; у книзі видачі й приймання озброєння - в інших випадках.

Оперативному черговому (або особі, яка тимчасово його замінює) заборонено видавати озброєння без підпису особи, яка його отримує, та раніше часу, зазначеного в книзі нарядів або в іншому дозволі на отримання озброєння (п. 5 розділу IV Інструкції).

У відповідності до п. 1 розділу V Інструкції підставою для закріплення табельної вогнепальної зброї є рапорт поліцейського, який успішно склав відповідні заліки, визначені Інструкцією із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 лютого 2016 року № 70, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2016 року за № 250/28380, та резолюція на рапорті керівника органу (підрозділу) поліції, в якому проходить службу поліцейський.

Табельну вогнепальну зброю закріплюють за поліцейськими апарату МТО, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, забезпечення яких здійснюють УЗНП, ПЗ ТО за місцем їх територіальної дислокації, відповідно до абзацу першого цього пункту за клопотанням керівника МТО.

Відповідальний за озброєння під час закріплення за поліцейським табельної вогнепальної зброї та боєприпасів видає йому картку-замісник, спорядження для відкритого чи прихованого носіння табельної вогнепальної зброї, а також приладдя для догляду за матеріальною частиною зброї, що поліцейський підтверджує підписом у картці обліку озброєння, яке закріплено за поліцейським, форму якої наведено у додатку 13 до цієї Інструкції (п. 2 розділу V Інструкції).

Табельну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї закріплюють за поліцейськими на весь час служби (абзац 1 пункту 4 розділу V Інструкції).

Судова колегія акцентує увагу на тому, що правові норми, які регламентують діяльність Національної поліції України, свідчить, що відповідальним за видачу табельної вогнепальної зброї є оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює), а за видачу картки-замісника - відповідальний за озброєння під час закріплення за поліцейським табельної вогнепальної зброї.

При цьому, в ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, а апелянтом не спростовано той факт, що позивач отримуючи 24.02.2022 табельну вогнепальну зброю та набої до неї, відповідно до старої картки-замісника з`ясовував у працівників відділу озброєння УПП в Одеській області ДПП та ВЧС УПП в Одеській області ДПП питання щодо можливості отримання зброї за старою карткою-замісником.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення посадовими особами відповідальними за озброєння в період з 18.02.2022 (дати оформлення нової картки замісника) до 10.06.2022 року позивача про необхідність отримання нової картки замісника.

Дана обставина також не була встановлена і в ході проведення службового розслідування.

Зокрема, як встановлено з матеріалів службового розслідування та в результаті отриманих письмових пояснень, відповідно до книги видачі й отримання озброєння УПП в Одеській області ДПП, розпочатої 16.02.2022 р. арх. № 1244, 24.02.2022 о 11:15 позивач отримав табельну вогнепальну зброю Форт-17 № НОМЕР_2 , два магазини та 28 набоїв до неї, надавши в обмін картку - замісник, яка відповідальною особою за озброєння була прийнята та розміщена в чарунці.

При цьому, опитаний в ході службового розслідування інспектор-черговий відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_3 , пояснив, що 24.02.2022 ніс службу в складі чергової зміни відділу чергової служби в якості старшого інспектора-чергового, і як старший черговий жодних повідомлень про виявлені недоліки під час видачі/приймання озброєння позивача не отримував.

Також, судом першої інстанції доцільно звернуто увагу і на відсутність в матеріалах справи доказів звернення відповідальними особами за озброєння до керівництва про невиконання позивачем обов`язку щодо отримання нової картки замісника.

Як встановлено з матеріалів справи, весь зазначений період часу нова оформлена картка замісник перебувала у посадової особи відповідача, відповідальної за озброєння. В той же час, факт не отримання позивачем нової картки замісника був встановлений випадково, а саме 10.06.2022 року під час несення служби у складі екіпажу Океан-0015, коли проводилася перевірка підготовки працівників УПП в Одеській області ДПП до відрядження до відділу організації несення служби в м. Ізмаїл, в ході якої було отримано рапорт т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Андрія Кьосі, стосовно того, що картка-замісник № 792, видана 21.06.2017 позивачу, знаходиться у зіпсованому стані та на ній не відображається підпис керівника органу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що в межах даних правовідносин, в першу чергу вбачається порушення службової дисципліни саме в діях інших посадових осіб УПП в Одеській області ДПП щодо видачі позивачу табельної вогнепальної зброї без нової картки-замісника, і не вилучення у позивача старої картки - замісника ні при попередньому звільненні, ні в подальшому при поновленні позивача на роботі та оформлення йому нової картки замісника.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач фактично повністю обов`язок щодо дотримання правил озброєння під час несення служби поклав на позивача, залишивши поза увагою функціональні обов`язки відповідальних за це осіб.

Стосовно доводів апелянта про те, що позивачем не було вчасно складено залік з правових підстав та порядку застосування, знання з матеріальної частини зброї, заходи безпеки під час поводженні зі зброєю, який є обов`язковим для отримання доступу до володіння табельною вогнепальною зброєю, то останні судова колегія відхиляє в повному обсязі, оскільки питання відповідності позивача займаній посаді не є предметом розгляду в межах даної справи.

До того ж, як було встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами службового розслідування та показаннями свідків, позивач успішно склав залік із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, у зв`язку з чим його було допущено до роботи з табельною вогнепальною зброєю.

Судова колегія зауважує, що адміністративний суд у силу вимог ч. 2 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.

До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18.

Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача заходу дисциплінарного впливу у вигляді догани, а тому висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2023 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.