Справа № 340/3324/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 340/3324/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року (суддя Дегтярьова С.В.) у справі за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «Агро Євро Партнер» звернулось з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №7 від 14.12.2022 року, яким Приватному підприємству «Агро Євро Партнер» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 60320 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 30160 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства «Агро Євро Партнер» () витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом не було враховано доводи відповідача про неможливість реалізації послуг суборенди вагонів у взаємопов`язаному ланцюгу внаслідок відсутності фізичних і технологічних умов для їх реального здійснення.

Також зазначено, що суд першої інстанції при стягненні витрат на професійну правничу допомогу не взяв до уваги що ці витрати є завишеними та необґрунтованими.

Позивачем було направлено відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також, позивачем подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000грн.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ПП «Агро Євро Партнер» зареєстроване як юридична особа, видами його економічної діяльності є, зокрема, оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (основний); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; вантажний автомобільний транспорт (а.с.9-15 т.1).

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Агро Євро Партнер» щодо дотримання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по деклараціях з податку на додану вартість за червень, липень, серпень 2022 року, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (а.с.29-102 т.1).

Висновками акту перевірки встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, оскільки позивачем завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за червень 2022 року на 60320 грн.

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області прийняло податкове повідомлення-рішення форми «В1» №7 від 14.12.2022 р. (а.с.103-105 т.1).

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було доведено правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Як встановив суд першої інстанції, ПП «Агро Євро Партнер» 20.07.2022 подало податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2022 року (а.с.107-116 т.1).

У додатку 3 до вказаної декларації розрахунок суми бюджетного відшкодування задекларовано до відшкодування з бюджету податок на додану вартість у сумі 2356478 грн.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду зокрема у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 ПК України.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

У підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з підпунктом «б» пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Як було встановлено судом першої інстанції, у ході документальної позапланової виїзної перевірки позивача, висновки якої є предметом цього спору, контролюючий орган перевірив правомірність декларування позивачем податкового кредиту у податкових деклараціях з ПДВ, зокрема, за червень 2022 року та встановив завищення податкового кредиту у цей період через віднесення до його складу сум ПДВ на підставі податкових накладних, складених ПП «Гідросенд» за господарськими операціями з придбання послуг (суборенди вагонів), які у дійсності частково не відбувалися.

З описової частини акту перевірки вбачається, що вказані порушення є наслідком відсутності фактичних господарських відносин між позивачем та вказаним контрагентом та доводив, що позивач є вигодонабувачем схемного податкового кредиту, а наявні у нього первинні документи не дають йому підстав для формування в обліку показників з податкового кредиту.

Статтею 44 ПК України передбачені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2, 8 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, який у подальшому приймає участь у формуванні сум бюджетного відшкодування, є факт реального здійснення операцій з придбання товарів та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їхнього реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника з метою штучного створення умов для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку.

Як було встановлено судом першої інстанції, що ПП «Агро Євро Партнер» уклало з ПП «Гідросенд» договір суборенди №01042116/1 від 01.04.2021, відповідно до змісту якого, орендар (ПП «Гідросенд») взяло на себе зобов`язання передати в суборенду позивачу вагони, якими він володіє на правах оренди за договором №01042111/1 від 01.04.2021 року, укладеному з ТОВ «Діва Логістик Консалт» (а.с.119-120 т.1).

«ПП Гідросенд» передало позивачеві в суборенду вагони об`ємом 120м3, що підтверджується податковою накладною №7 від 28.02.2022 р. та актом надання послуг №7 від 28.02.2022 р. (а.с.129, 147-148 т.1).

Матеріали справи також містять відомості про використання вагонів із зазначенням номерів цих вагонів, в тому числі, і в зовнішньоекономічних операціях, відповідні документи щодо здійснення яких, досліджені відповідачем в ході перевірки (а.с.130-250 т.1, 1-109 т.2).

Вартість суборенди оплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.127-128 т.1).

Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку.

До матеріалів справи позивачем надавалась письмова інформація ПП «Гідросенд», відповідно до змісту якої ним підтверджено укладення договору з ПП «Агро Євро Партнер» №01042116/1 року від 01.04.2021. Також надано первинні документи в підтвердження здійснення господарських операцій з оренди вантажних вагонів (а.с.111-155 т.2).

Суд першої інстанції вірно встановив, що послуги придбані позивачем у ПП «Гідросенд», з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку та дійсно були використані у встановленому порядку, що підтверджено вищевказаними документами. Суми податку на додану вартість, що віднесені до складу податкового кредиту, підтверджені податковою накладною, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак відповідно до п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.210 ПК України дають позивачу право для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та є достатньою підставою для його декларування у податкових деклараціях.

Первинні документи за цей період, які наявні у позивача та надавалися податковому органу на перевірку, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зауважень щодо форми та змісту цих документів відповідач не висував, порушень порядку їх складання не встановив. У ході розгляду справи достовірність цих документів відповідач не спростував та не довів, що викладені у них відомості не відповідають дійсності.

Суд першої інстанції правомірно не врахував посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, у тому числі по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, не є належним доказом у розумінні процесуального закону і не породжує правових наслідків для платника податків.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника на податковий кредит при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що відповідачем правомірність спірного податкового повідомлення-рішення не було доведено.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Позивачем було надано суду акт виконаних робіт (прийняття послуг) від 05.06.2023. Так, адвокатом здійснено ознайомлення з актом перевірки та його аналіз (1 година х 700 грн.), ознайомлення з первинними бухгалтерськими та іншими документами, збір додаткових доказів, складання адвокатського запиту і аналіз відповіді на нього (6 годин х 700 грн.), складання позовної заяви з формуванням додатків до неї (3100 грн.) (а.с.170 т.2).

Відповідно до 4.7. додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 15.05.2023 р. сторони погодились з тим, що розмір гонорару за цим Договором становитиме 8000 грн. Гонорар має бути сплачений в строк не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення судом першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000 грн. які є співмірними зі складністю справи та якістю таких послуг.

Враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Позивач просить стягнути 4000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 25.10.2023, Додаток №1 до вказаного договору від 25 жовтня 2023 року, акт виконаних робіт від 27 жовтня 2023 року на суму 4000грн. з яких 600грн. за ознайомлення із рішенням суду першої інстанції та його аналіз, 600грн. за ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги та 2800грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача в письмовій заяві зазначає щодо не співмірності вказаних витрат, посилається на те, що справа не характеризується складністю правовідносин та формування правової позиції з доказовою базою.

Враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України, колегія суддів доходить висновку, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума 2000грн.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» () витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 06 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш