Справа № 420/17530/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд (з урахуванням збільшення позовних вимог):

- скасувати п. 4 наказу № 438 (з основної діяльності) від 21.04.2023 року яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу ХVІ наказу МО України № 260 від 07.06.2018 року;

- визнати протиправними та скасувати п. 6 наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року у якому прийнято рішення про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді «СУВОРА ДОГАНА». за порушення вимог, абз 3 ст. 11, ст.16 абз.1 ст. 74, абз. 9,15 ст.75 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ;

- скасувати п.8 наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення у частині п.6 даного наказу;

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023 року, про результати службового розслідування за фактами грубих порушень під час прийому-передачі начальника ракетно-артилерійського озброєння технічної частини в/ч НОМЕР_1 відповідно до якого за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 11, 16, 74, 75, 83 та 93 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, на підполковника ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ ЗАЙМАНІЙ ПОСАДІ»;

- скасувати п.4 наказу № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023 року, яким вирішено внести зміни в нарахування грошового забезпечення відповідно до чинного законодавства;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу повернути підполковнику ОСОБА_2 грошові кошти (частки премії) не виплаченої у зв`язку з накладенням дисциплінарних стягнень наказами № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023 року, № 438 (з основної діяльності) від 21.04.2023 р.;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1097 (з основної діяльності) від 12.08.2023 року яким п. 3 наказу № 844 (3 основної діяльності) від 19.06.2023 року викласти у такий редакції: «За порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 11, 16, 74, 75, 83 та 93 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, керуючись ст.ст. 45, 48 Дисціплінарного статуту Збройних Сил України, притягнути підполковника ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з червня 2022 по 09.04.2023 року.

Наказом №99 від 09.04.2023 командир ВЧ НОМЕР_1 звільнив позивача з займаної посади та зарахував у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_2 .

Оскільки позивач з 09.04.2023 звільнений з займаної посади у ВЧ НОМЕР_1 , командир ВЧ НОМЕР_1 перестав бути для позивача начальником за посадою і військовим званням, у зв`язку з чим втратив повноваження накладати дисциплінарні стягнення.

Проте, після звільнення позивача з займаної посади у ВЧ НОМЕР_1 , командир ВЧ НОМЕР_1 всупереч ст.55 та ст.83 Дисциплінарного статуту ЗСУ протиправно видав накази № 438 від 21.04.2023, № 837 від 17.06.2023 року, № 844 від 19.06.2023 року, № 1097 від 12.08.2023 року.

Таким чином, на думку позивача, оскаржувані накази видані командиром ВЧ НОМЕР_1 з перевищенням повноважень.

Крім цього, відповідачем під час видання оскаржуваного наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року було порушено вимоги ст. 85 та ст. 87 Дисциплінарного статуту ЗСУ, оскільки рішення про накладення дисциплінарного стягнення прийнято стосовно підполковника ОСОБА_1 , який не був підлеглим відповідача, з 09.04.2023 року, про що самим відповідачем видано наказ №99 (по стройовій частині) від 09.04.2023 року. Рішення щодо оцінювання діяльності позивача на станом на 17.06.2023 року належало командиру військової частини НОМЕР_2 , у розпорядження якого позивач знаходиться до тепер.

Крім цього позивач зазначає, що у п. 6 наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, відповідачем прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді «СУВОРА ДОГАНА» за неналежне невиконання службових обов`язків та порушення вимог, абз. 3 ст. 11, ст.16 абз. 1 ст. 74, абз. 9,15, ст.75 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ на нього як офіцера резерву військової частини НОМЕР_1 . Однак позивач знаходиться у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_2 .

Наказом №844 від 19.06.2023 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ», яке не передбачено Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Також позивач зазначив, що до складу комісії, яка проводила службове розслідування входив молодший офіцер - старший лейтенант ОСОБА_4 та старший солдат ОСОБА_5 , що суперечить до припису ст. 85 Дисциплінарного статуту та п. 5 розділу ІІІ Наказу МО України № 608 від 21.11.2017 року, яким затверджений «Порядок проведення службового розслідування у ЗСУ».

Тобто службове розслідування, яке проведено неправомочною комісією, не може бути правомірною підставою для видання наказу яким прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім цього службове розслідування повинно бути завершено, не пізніше 28.05.2023 року, оскільки відповідно ст. 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ та Наказу МО України № 608 від 21.11.2017, яким затверджений «Порядок проведення службового розслідування у ЗСУ» повинно бути проведено у місячний термін, але командир має право продовжити строк ще на місяць.

Враховуючи зміст наказу № 844 від 19.06.2023 року, положення розділу VI Наказу МО України № 608 від 21.11.2017 року, яким затверджений «Порядок проведення службового розслідування у ЗСУ» відповідачу стало відомо про результати цього розслідування не пізніше 28.05.2023, коли йому наданий акт службового розслідування. Отже наказ повинен бути виданий не пізніше 08.06.2023. Таким чином відповідачем пропущено строки накладення дисциплінарного стягнення.

Ухвалою суду від 19.07.2023 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу № 438 (з основної діяльності) від 21.04.2023 року яким на заступника начальника логістики - начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 за невиконання вимог ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, та ст. ст. 58, 59 статуту Внутрішньої служби ЗСУ накладено дисциплінарне стягнення у виді «ДОГАНА» повернуто позивачу без розгляду.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року позовну заяву в іншій частині позовних вимог прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.10.2023 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 27.10.2023 року витребувано у військової частини НОМЕР_1 матеріали службового розслідування, на підставі яких були видані накази командира військової частини НОМЕР_1 №837 від 17.06.2023, №844 від 19.06.2023, №438 від 21.04.2023, №1097 від 12.08.2023.

Відповідач надав відзив на позов, в якому наполягає на відмові у задоволенні позову та зазначає, що заборона проводити службове розслідування щодо колишнього командира (начальника) законодавством не передбачена.

Відповідно до ст.87 Дисциплінарного статуту ЗСУ, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

З урахуванням того, що акт службового розслідування подано командиру 28.05.2023, то кінцевий термін накладення дисциплінарного стягнення є 28.06.2023. Таким чином, строк накладення дисциплінарного стягнення відповідачем не порушено.

23.08.2023 позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та зазначив, що жодного доказу про вчинення позивачем зазначених у спірних наказах порушень приписів статутів, або неналежного виконання службових обов`язків відповідачем не надано. Зокрема не надано актів службових розслідувань на підставі яких видані спірні накази. Не надано жодних пояснень військовослужбовців, які б повідомляли про вчинення позивачем дисциплінарних проступків. Отже відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що він під час служби не допускав порушень приписів статутів ЗСУ, за які він має бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а тому накази про накладення дисциплінарних стягнень є неправомірними.

29.11.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що відповідач фактично визнав неправомірність своїх дій з притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідно до наказу № 837 від 17.06.2023 року, прийнявши наказ № 1503 від 31.10.2023 року, яким призначив нове службове розслідування, оскільки повноваження командира військової частини перепризначати службове розслідування діючим законодавством не передбачені.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника озброєння заступника начальника логістики ВЧ НОМЕР_1

Наказом Командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України №106 від 05.04.2023 позивач звільнений з займаної посади та зарахований у розпорядження командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (командира ВЧ НОМЕР_2 ) з 09.04.2023 року.

Наказом Командира військової частин НОМЕР_3 № 99 від 09.04.2023 позивача звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження Командира резерву Сухопутних військ Збройних Сил України.

Наказом №469 від 27.03.2023 командиром ВЧ НОМЕР_1 призначено службове розслідування за фактом грубих порушень під час прийому-передачі начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини ВЧ НОМЕР_1 . Згідно з п.1 наказу, службове розслідування доручено провести комісії у складі: заступника командира ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 , т.в.о. начальника зв`язку начальника відділення зв`язку та інформаційних систем штабу старшого лейтенанта ОСОБА_4 та бухгалтера фінансово-економічної служби старшого солдата ОСОБА_5 .

Наказом № 438 від 21.04.2023 на вимогу розділу 3 ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за порушення ст. 58, 59, внутрішньої служби та ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності га оголошено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» начальнику озброєння - заступнику начальника логістики озброєння управління військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 .

Наказом № 837 від 17.06.2023 за неналежне виконання службових обов`язків та порушення вимог абзацу 3 ст. 11, ст. 16, абзац 1 ст. 74, абзац 9, 15 ст. 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України офіцера резерву військової частини НОМЕР_1 притягнуто підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього накладення дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Згідно з актом службового розслідування (б/д та б/н) за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11. 16, 74, 75, 83 та 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності та керуючись ст. 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення: підполковнику ОСОБА_1 - ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ ЗАЙМАНІЙ ПОСАДІ.

Наказом №844 від 19.06.2023 за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11. 16, 74, 75, 83 та 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності та керуючись ст. 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення: підполковнику ОСОБА_1 - ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ ЗАЙМАНІЙ ПОСАДІ.

Наказом №1097 від 12.08.2023 пункт 3 наказу №844 від 19.06.2023 викладено в такій редакції: «За порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 11, 16, 74, 75, 83, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, керуючись ст. 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнути підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, та накласти на нього дисциплінарне стягнення «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ».

Наказом Команира Військової частини НОМЕР_1 №1503 від 31.10.2023 призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та обставин виникнення надлишку та нестачі майна автомобільної служби.

Не погоджуючись з наказами командира в/ч НОМЕР_1 №844 від 19.06.2023, №837 від 17.06.2023, №1097 від 12.08.2023 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 КАС України, згідно з якими завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Так, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Відповідно до частини першої статті 3 Розділу Загальні положення Статуту № 548-XIV, військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Згідно зі статтями 5, 6 Розділу Загальні положення Статуту внутрішньої служби ЗСУ № 548-XIV, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статуту № 548-XIV).

Відповідно до статтей 26, 27 Статуту № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст.35 Статуту № 548-XIV накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом (стаття 36 Статуту № 548-XIV).

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту визначає стягнення за порушення військової дисципліни.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, заступники Міністра оборони України, командувачі видів Збройних Сил України користуються щодо підлеглих військовослужбовців дисциплінарною владою командувача військ оперативного командування, а керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України - дисциплінарною владою командира корпусу.

В аспекті зазначеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що службове розслідування щодо ОСОБА_1 проведено неправомочною комісією, оскільки відповідач у відзиві визнає, що службове розслідування проводилось особами щодо колишнього начальника ( ОСОБА_1 ).

Суд зазначає, що станом на день призначення службового розслідування (27.03.2023) посадові особи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не могли бути колишніми підлеглими ОСОБА_1 , оскільки останній звільнений з ВЧ НОМЕР_1 лише з 09.04.2023, а тому суд прийшов до висновку, що станом на день призначення службового розслідування (27.03.2023) особи, що входили до складу комісії та проводили службове розслідування ( ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) були діючими підлеглими військовослужбовцями відносно ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам ст.85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Крім того, суд звертає увагу, що притягнення до дисциплінарної відповідальності проводилось командиром ВЧ НОМЕР_1 , який з 09.04.2023 не є його безпосереднім начальником, а отже не має дисциплінарної влади щодо ОСОБА_1 .

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

З огляду на те, що ОСОБА_1 з 09.04.2023 не є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , суд доходить висновку, що командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав повноважень (дисциплінарної влади) накладати дисциплінарні стягнення на військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки з 09.04.2023 командир ВЧ НОМЕР_1 не є прямим начальником ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії командира ВЧ НОМЕР_1 в межах спірних правовідносин не відповідають вимогам ст.83 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування (п.3 розділу ІІІ Порядку №608)

Відповідно до п.13 розділу ІІІ Порядку №608, службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що воно розпочато 27.03.2023 та закінчено 19.06.2023.

Так, відповідно до пункту 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у матеріалах службового розслідування відсутні докази продовження строку проведення службового розслідування.

Крім того, суд зазначає, що акт службового розслідування містить лише місяць та рік його складання, а саме - 06.2023. У зв`язку з чим, твердження відповідача про те, що акт службового розслідування поданий командиру ВЧ НОМЕР_1 28.05.2023 є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами.

Таким чином, суд прийшов до висновку про недотримання відповідачем вимог п.13 розділу ІІІ Порядку №608 під час проведення службового розслідування.

Крім того, листом військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 № 10029 повідомлено, що перед видачею наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 № 1097 службове розслідування не проводилися, а також про те, що наказом від 31.10.2023 № 1503 службове розслідування на підставі яких виданий наказ №837 від 17.06.2023 було перепризначене.

Матеріали службового розслідування на підставі яких було видано наказ № 837 від 17.06.2023 року у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача в межах спірних правовідносин є неправомірними та не відповідають приписам чинного законодавства, у зв`язку з чим п. 6 наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023, п. 8 наказу № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023, п. 3 наказу № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023, п. 4 наказу № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023, наказ № 1097 (з основної діяльності) від 12.08.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи задоволення основних позовних вимог, суд вважає необхідним задовольнити похідні позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача повернути підполковнику ОСОБА_2 грошові кошти (частки премії) не виплаченої у зв`язку з накладенням дисциплінарних стягнень наказами № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023 року.

Позовні вимоги в частині скасування п. 4 наказу № 438 (з основної діяльності) від 21.04.2023 року яким вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення згідно з п. 4 розділу ХVІ наказу МО України № 260 від 07.06.2018 року та позовні вимоги в частині зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу повернути підполковнику ОСОБА_2 грошові кошти (частки премії) не виплаченої у зв`язку з накладенням дисциплінарних стягнень наказом № 438 (з основної діяльності) від 21.04.2023 задоволенню не підлягають у зв`язку із тим, що п. 1 наказу № 438 на підставі якого було прийнято пункт 4 оскаржуваного наказу та перераховано грошове забезпечення, є чинним та не скасованим.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023.

Визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 1097 (з основної діяльності) від 12.08.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути підполковнику ОСОБА_1 грошові кошти (частки премії) не виплачені у зв`язку із накладенням дисциплінарних стягнень наказами № 837 (з основної діяльності) від 17.06.2023 року, № 844 (з основної діяльності) від 19.06.2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса