Справа № 240/22482/23
Суддя: Татуйко Є. О.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка за участю секретаря Дарії Кравчук, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивач просить суд скасувати рішення відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності, як накладеного безпідставно. У обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення за порушення ПДР України. Однак, автомобіль станом на момент виявлення порушення не належав позивачеві і не перебував у його користуванні у зв`язку із чим притягнення до відповідальності, на переконання заявника, є безпідставним.

Відповідач заперечував заявлені вимоги, оскільки вважає доводи позивача голослівними. Так, згадуваний правочин щодо відчуження автомобіля не зареєстрований у встановленому законом порядку, а отже не створює будь-яких юридичних наслідків.

Дослідив матеріали надані сторонами, судом установлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків і при зверненні до суду сплатив судовий збір. З 20 квітня 2022 року позивач перебуває на військовій службі.

8 жовтня 2021 року ТОВ "КАПІТАЛ+", як комісіонер, на підставі договору комісії укладеного з власником транспортного засобу позивачем, від 7 жовтня 2021 року, продав ОСОБА_2 автомобіль марки "РЕНО МЕГАН СКЕНІК" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ".

20 вересня 2023 року відповідачем на позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень за порушення правил парковки автомобіля марки "РЕНО МЕГАН СКЕНІК" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", що мало місце 1 вересня 2023 року у м. Житомирі по вулиці Святослава Ріхтера поблизу будинку № 12/5. Рішення про притягнення до відповідальності направлялось позивачеві, однак лист повернувся із відміткою відділення зв`язку про закінчення терміну зберігання.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 319 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України). На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 34 Закону "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, а також усталену судову практику у даній галузі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд не вважає, що позивачем наведено і підтверджено вчинення відповідачем порушення вимог законодавства України при накладенні адміністративного стягнення, які вимагають скасувати оскаржуване рішення, а так само і відсутність в діях позивача події та складу інкримінованого правопорушення.

Так, звертаючись із позовом про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення заявник посилався на те, що він не був власником автомобіля, що був припаркований у забороненому місті посилаючись на продаж такого транспортного засобу за договором купівлі продажу.

Суд погоджується з доводами відповідача, як такими, які ґрунтуються на вимогах закону й усталеній з даного приводу судовій практиці на яку зокрема посилається і сам позивач. Так, законодавством України передбачено крім укладення правочину щодо відчуження рухомого майна й проведення його державної реєстрації. Лише після внесення відомостей про нового власника у даному випадку транспортного засобу відбувається перехід права власності на таке майно. До цього моменту власником майна є особа зазначена у відповідному реєстрі. Уклавши, спочатку договір комісії, а у подальшому комісіонер з покупцем договір купівлі продажу, позивач не припинив права власності на автомобіль, оскільки покупець не зареєстрував за собою у встановленому законом порядку прав власності на таке рухоме майно, а отже відповідачем правомірно накладено стягнення на належну особу. Позивач безпідставно посилається на відсутність засобів впливу на покупця автомобіля, оскільки законодавство України надає йому дієвий механізм примушування виконання вимог договору щодо перереєстрації права власності, який не був реалізований.

Суд зазначає, що неодноразово згадуваний позивачем висновок ВП ВС від 5 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 (номер рішення у реєстрі 110208958) вказує саме на правильність дій відповідача, оскільки перехід права власності на рухоме майно, як екскаватор так і автомобіль, відбуваються після їх державної реєстрації у компетентних органах. Укладення лише договорів купівлі продажу не створюють юридичних наслідків щодо переходу права власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними та свідчать про законність прийнятого ним рішення стосовно винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене останнім адміністративного правопорушення.

Клопотання відповідача про застосування до позивача наслідків пропуску строку звернення до суду задоволенню не підлягає, оскільки не надано відомостей про скерування оскаржуваного рішення за актуальною адресою його зареєстрованого місця проживання. Більше того, надані відповідачем на дослідження суду матеріали про направлення оскаржуваного рішення не містять відомостей про його фізичне отримання позивачем. Довідка відділення зв`язку про повернення листа у зв`язку із закінченням терміну зберігання не свідчить про належне повідомлення позивача щодо прийнятого відносно нього рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 6 грудня 2023 року..

Суддя Євген Татуйко