Справа № 500/6689/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6689/23

05 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог від 13.11.2023, просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незастосування для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 під час опрацювання його заяви від 27.06.2023 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 - 2022 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини першої статті 27 та частин першої, другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 - 2022 роки, з 27.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач понад 22 роки працював на посаді машиніста тепловозу, і набув права на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яку йому з 15.01.2014 було призначено. Після цього позивач продовжив працювати до 19.08.2022, набувши ще 7 років 10 місяців страхового стажу. 08.02.2018 позивачу було встановлено третю групу інвалідності. 27.06.2023 у віці 64 роки позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За цією заявою позивача було переведено на пенсію за віком з 27.06.2023.

З інформації в особистому кабінеті на вебпорталі Пенсійного фонду України позивач дізнався, що при обчисленні його пенсії за віком було застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки.

Вважає, що такий розрахунок порушує право позивача на передбачений законодавством розмір пенсійної виплати, оскільки переведення з пенсії за вислугу років, призначеної згідно закону України "Про пенсійне забезпечення" з 15.01.2014, на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.06.2023 не можна вважати переходом з виду на вид в межах Закону №1058-ІV, а необхідно вважати новим призначенням і застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (тобто 2020, 2021, 2022 роки), як передбачено частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV.

З приводу цього позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі скаргою від 07.09.2023, у відповідь на яку отримав листа від 02.10.2023 №33442-32742/Б-02/8-2600/23 та додатково від 10.10.2023 №34283-35869/Б-02/8-2600/23 про відсутність підстав для перерахунку пенсії.

Також вказано, що заяву позивача про призначення пенсії за віком від 27.06.2023 було розглянуто та опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Після прийняття рішення електронну пенсійну справу засобами програмного забезпечення передано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за місцем проживання (реєстрації) позивача, в якому він наразі перебуває на обліку, для здійснення виплати пенсії позивачу та комунікацій з ним.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незастосування для обчислення розміру його пенсії за віком під час опрацювання заяви від 27.06.2023 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 - 2022 роки та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення в розмірі, передбаченому законодавством, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

10.11.2023 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вказує, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020, 2021, 2022 роки з посиланням на норми чинного законодавства.

07.11.2023 представником позивача подано відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

13.11.2023 до Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позов Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування заперечень зазначає, що з 15.01.2014 по 26.06.2023 ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", розмір якої було визначено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та згідно заяви від 27.06.2023 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із змінами відповідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", згідно якого показник середньої заробітної плати (доходу) залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, тобто в розмірі 3764.40*1.17 * 1.11 * 1.11* 1.14 *1.197 = 7405,03 грн.

Оскільки раніше була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як зазначено у зверненні позивача, при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає підстав, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

13.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 14.11.2023 залучено до участі у справі №500/6689/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві та продовжено строк розгляду цієї адміністративної справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки з 15.01.2014 по 26.06.2023 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

27.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно поданої заяви від 27.06.2023 ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Заява опрацьовувалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

07.09.2023 ОСОБА_1 звернувся через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України із скаргою №ВЕБ-26002-Ф-С-23-209144, яка зареєстрована 07.09.2023 за №32742/Б-2600-23 щодо відмови здійснити перерахунок та виплату його пенсії за віком у відповідності до частини першої статті 27 та частини першої, другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 - 2022 роки, з дня подання заяви від 27.06.2023.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.10.2023 №33442-32742/Б-02/8-2600/23 позивача повідомлено, що оскільки позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як зазначено у зверненні позивача, при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" немає підстав, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

Пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства.

Не погодившись з відмовою відповідача обчислити розмір пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. (далі - Закон №1058-ІV)

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно частини першої статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 у справі №211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі №520/6808/17 Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до іншого Закону - Закону №1788-XII від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення", (далі - Закон №1788-XII), який визначає інші підстави та порядок призначення пенсії. Пенсія відповідно до Закону №1058-ІV позивачу раніше не призначалась. Відтак, у цьому випадку не відбулось переведення позивача з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV.

Таким чином, отримуючи пенсію за Законом №1788-XII позивач не користувався жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом №1058-IV. Тому, призначення позивачу з 27.06.2023 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV є призначенням пенсії вперше.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Виходячи з наведеного, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років згідно Законом №1788-XII, а у подальшому призначено новий вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, то при обчисленні розміру пенсії має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

У цій справі при призначенні позивачу 27.06.2023 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини другої статті 40 цього Закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач, застосувавши інший вид показника середньої заробітної плати при переході на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV без врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, порушив права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту.

Вирішуючи даний спір суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі №428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону №1058-ІV як вперше призначена.

Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 у справі №520/6808/17, від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а, від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 та від 10.04.2019 у справі №211/1898/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи відповідачів про те, що позивач вже отримував пенсію за віком на підставі Закону №1788-XII, а тому призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать вимогам чинного пенсійного законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незастосування позивачу при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.06.2023 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Також з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, як територіальний орган Пенсійного фонду України, до якого звернувся позивач із заявою про призначення пенсії за віком, здійснити з 27.06.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2020-2022 роки), які передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, який перераховано до бюджету згідно з квитанцією №5896-3922-6335-8362 від 17.10.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незастосування для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з 27.06.2023 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020 - 2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 27.06.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2020, 2021 та 2022 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 05 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.