Справа № 280/8246/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Справа № 280/8246/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії по втраті годувальника, починаючи з 01.03.2023, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, у відповідності до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №280/1153/22;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника позивачу, починаючи з 01.03.2023, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, у відповідності до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №280/1153/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 01.03.2023 є отримувачем пенсії у зв`язку з втратою годувальника, призначеної у відповідності до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ), як дружині померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду у справі №280/1153/22 було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с. Рішення набрало законної сили 11.07.2022 та виконано Управлінням у серпні 2022 року. Разом із тим, пенсія по втраті годувальника позивача розрахована без врахування довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с та рішення суду у справі №280/1153/22, що позивач вважає протиправним. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

07.11.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що підвищення грошового забезпечення військовослужбовців (встановлення нових додаткових видів грошового забезпечення) відбулося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704 (далі - Постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018. Вважає вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії виходячи з грошового забезпечення з включенням інших видів, ніж ті, які виплачувалися діючим військовослужбовцям з 01.01.2018, протиправними. Також з посиланням на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом. Зазначає, що позивач подала заяву про призначення пенсії 27.07.2023, але весь необхідний пакет документів на підтвердження права на отримання пенсії в разі втрати годувальника змогла надати лище 14.12.2022, тобто по закінченню тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення. Тому днем звернення за призначенням пенсії є саме 14.12.2022, а не 27.07.2022, а нарахування пенсії у разі втрати годувальника почалось саме з 14.12.2022. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач з 01.03.2023 перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ, як дружина померлого ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №280/1153/22, яке набрало законної сили 11.07.2022, зобов`язано Управління у відповідності до вимог статей 43 та 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень Постанови №704, провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (із врахуванням раніше виплачених сум).

За змістом довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення, від 16.11.2021 №2257/с, грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 обчислено станом на 05.03.2019 з урахуванням положень Постанови №704 та становить: посадовий оклад ТР 23 4930,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 3170,00 грн.; таємність 10% - 493,00 грн; надбавка за особливості проходження в/служби 65 % - 6181,50 грн.; премія 35% - 1725,50 грн.; всього 17 910,00 грн.

За змістом розрахунку пенсії в разі втрати годувальника, з 01.03.2023 позивачу призначена пенсія з урахуванням сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2853,00 грн, премія 0% - 0,00 грн, Всього 9 193,00 грн.

Позивач звернувся до Управління із заявою від 29.08.2023, в якій просив здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника, виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_2 , встановленого на підставі рішення суду у справі №2801153/22 відповідно до довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с.

Управління листом від 08.09.2023 №14694-14975/В-02/8-0800/23 відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії та повідомило, що після скасування з 05.03.2019 Окружним адміністративним судом м. Києва окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова №103), якою передбачалися умови та розміри перерахунку пенсії відповідної категорії осіб з 01.01.2018, інших рішень щодо перерахунку (крім постанови №713) Урядом не приймалось. Враховуючи зазначене, підстави для проведення перерахунку пенсій позивача по довідкам уповноваженого органу, які скаредні або надані після 05.03.2019, відсутні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії, виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, у відповідності до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №280/1153/22, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-ХІІ.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 6 цього Закону сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною 1 статті 36 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, пенсія в разі втрати годувальника призначається у визначеному Законом №2262-ХІІ відсотковому розмірі, виходячи з розміру грошового забезпечення (заробітної плати, заробітку) померлого годувальника, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1153/22, яке набрало законної сили, встановлено право ОСОБА_2 (з розміру грошового забезпечення якого отримує пенсію позивач) на отримання пенсії згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи зі складових грошового забезпечення, визначених в довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Однак, в порушення вимог частини 1 статті 36 Закону №2262-ХІІ, позивачу призначена пенсія без врахування складових, визначених в довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с, в меншому розмірі.

Слід зазначити, що відповідач не наводить аргументів щодо неврахування ним положень частини 1 статті 36 Закону №2262-ХІІ при призначення пенсії позивачу.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, визначених у довідці Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с.

При цьому позивачем помилково заявлено про визнання протиправними дій Управління у спірних правовідносинах, адже за своєю суттю відмова в проведенні перерахунку пенсії є вольовим рішенням суб`єкта владних повноважень, отже, порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправного рішення відповідача про відмову позивачу в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с.

Водночас, посилання на протиправність відмови в перерахунку пенсії позивача у відповідності до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 у справі №280/1153/22, є безпідставними, оскільки вказаним судовим рішенням не вирішувалось питання щодо захисту прав, свобод та інтересів позивача та не встановлено зобов`язань Управління до відношенню до позивача.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а, суд зазначає таке.

В постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, Верховний Суд з посиланням на постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За встановленими обставинами справи, позивачу призначено пенсію з 01.03.2023. Управління повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, наведених у довідці про розмір грошового забезпечення від 16.11.2021 №2257/с, листом від 08.09.2023.

Враховуючи, що позов подано до суду 30.09.2023, засобами поштового зв`язку, суд не вбачає підстав для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду від дати, коли позивач дізнався про порушення свого права.

Крім того, твердження відповідача у відзиві про те, що нарахування позивачу пенсії у разі втрати годувальника здійснюється з 14.12.2022, не доведено належними та допустимими доказами всупереч обов`язку, встановленого статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). При цьому, іншими доказами, такими як розрахунок пенсії в разі втрати годувальника від 11.08.2023, протокол за пенсійною справою № від 01.03.2023, підтверджується, що пенсія призначена позивачу з 01.03.2023.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права за встановленими обставинами у даній справі є визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с та зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії позивача на вказаній підставі, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, оформлене листом від 08.09.2023 №14694-14975/В-02/8-0800/23, про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про грошове забезпечення для нарахування пенсії від 16.11.2021 №2257/с, виданої Запорізьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.11.2021 №2257/с про грошове забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 06.12.2023.

Суддя М.О. Семененко