Справа № 420/31998/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 грудня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 20 листопада 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 11.04.02.2019 року включно;

2. Зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4082 гривень 02 коп. в місяць у загальній сумі 54563,00 гривень за період з 01.03.2018 року по 11.04.2019 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів, населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він з 04.09.2015 по 11.04.2019 - проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та весь час був зарахований на грошове забезпечення до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону. Відповідно до наказу від 11.04.2019 №103 позивача 11.04.2019 було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Проте у період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення. У зв`язку з цим позивач 05 травня 2020 року звернувся із заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви позивача. Для вирішення спору позивач 10.09.2020 звернувся до суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №420/8911/20 зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати і виплатити на користь позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 11.04.2019 включно. Для виконання судового рішення позивач звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відкрито виконавче провадження №66262463. 05.08.2021 відповідачем виплачено на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі №420/8911/20 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2016 року у сумі 4435,66 грн із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач був вимушений повторно звертатись до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №420/20815/21 зобов`язано військово-медичний клінічний центр Південного регіону нарахувати і виплатити на користь позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Для виконання судового рішення позивач звернувся до Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), відкрито виконавче провадження №71336090. Для виконання судового рішення позивачем 27.03.2023 подано звернення на Урядову гарячу лінію. 20.10.2023 відповідачем виплачено на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2022 у справі №420/20815/21 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 80203,26 грн із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою. При цьому сума виплаченої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. За період з 01.03.2018 по 11.04.2019 позивачу виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення в сумі 397,02 грн, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%. Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2019, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% у сумі 397,02 грн. Проте відповідачем в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2019 порівняно не всі складові грошового забезпечення, як наслідок на думку відповідача сума підвищення грошового забезпечення внаслідок підвищення посадових окладів перевищила суму індексації, яка належала позивачу до виплати у березні 2018 року та на думку відповідача позивачу не належна до виплати індексація-різниця грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2019. Так відповідачем не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.04.2019 - 4082,02 грн в місяць на загальну суму 54563,00 грн.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 27.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 КАС України.

01 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання (вх.№42720/23) представника відповідача Кальчука Романа, про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що даний спір вже вирішено рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/20815/21.

Розглянувши подане відповідачем клопотання та докази на його обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року, як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 81424 гривні 63 копійки із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 11.04.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4082 гривні 22 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078";

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4082 гривні 22 копійки за період з 01.03.2018 року по 11.04.2019 року включно в сумі 54477 гривень 84 копійки, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду №420/20815/21 від 06 квітня 2022 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 .

Суд визнав протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, та зобов`язав відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог, відмовив.

При цьому, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені вимог в частині щодо індексації за період з 01.03.2018 по 11.04.2019 суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін з березня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала поріг індексації у 103%. Відтак, включення позивачем до розрахунку сум індексації у період з березня 2018 року по жовтень 2018 року є необґрунтованим. При цьому, положення Закону №1282-XII та Порядку №1078 у спірний період, а саме з 01.03.2018 по 06.07.2020 не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078 лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015. Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Порядку №1078, у тому числі викладено у новій редакції додаток 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів», який не передбачає визначення індексації у фіксованій величині. Таким чином, позовні вимоги позивача у цій частині ґрунтуються на положеннях Порядку №1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2022 рішення суду №420/20815/21 від 06.04.2022 було залишено без змін з посиланням на наступне. Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. При цьому, колегія суддів ураховує, що відповідно до абзаців 3-5 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Отже величина індексу споживчих цін у період з березня 2018 року по квітень 2019 року не перевищувала передбаченого пунктом 1-1 Порядку №1078 порогу індексації у 103%. Відтак, оскільки величина індексу споживчих цін з 1 березня 2018 року по квітень 2019 року не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, вірним в висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для проведення індексації грошового забезпечення позивача в період з березня 2018 року по квітень 2019 року.

Повертаючись до обставин даної справи, надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд акцентує увагу відповідача на тому, що в рішенні суду №420/20815/21 судом позовні вимоги ОСОБА_1 щодо періоду індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 11.04.2019 були розглянуті в контексті права позивача на отримання поточної індексації, а не індексації-різниці.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року по 11 квітня 2019 року) Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

Між тим, з 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

У цих справах Верховний Суд внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Постанови Верховного Суду від 09 вересня 2022 року у справі № 600/524/21-а, від 15 червня 2022 року у справі № 520/4061/21, від 02 листопада 2022 року у справі №120/12718/21-а і їх висновки про те, що лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% було перевищено, отже у позивача (з урахуванням опублікування у листопада 2018 року) виникає право на індексацію заробітної плати лише з грудня 2018 року стосувалися «поточної» індексації.

Таким чином, повертаючись до позовних вимог, які заявлені ОСОБА_1 у даній справі за № 420/31998/23, суд приходить до висновку, що спір у справі, що розглядається, не є тотожним спору у справі №420/20815/21, що розглянув Одеський окружний адміністративний суд (рішення від 06.04.2022), оскільки він хоча й виник між тими самими сторонами, але предмет позову є різним. Відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 238, 248, 250, 293 КА України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання (вх..№42720/23) представника військово медичного клінічного центру Південного регіону Кальчука Романа, про закриття провадження у справі №420/31998/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА