Справа № 199/1175/22(2-а/199/33/22)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 199/1175/22(2-а/199/33/22)
(суддя Подорець О.Б., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року у справі №199/1175/22(2-а/199/33/22) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 лютого 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в якому, просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.09.2021 року серії №1АВ 02537436, №1АВ 02535646 та від 25.09.2021 року №1АВ 02599829 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафів у розмірі 680 грн. за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та відповідачем не надано доказів в підтвердження вчинення позивачем правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності, не зазначено і у оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб яким фіксувалося правопорушення.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не довів правомірності своїх рішень. Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до наказу керівника обласної прокуратури №136 від 15.03.2021 «Про закріплення службового автотранспорту в окружних прокуратурах Дніпропетровської області», транспортний засіб Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , закріплено за водієм Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_2 , тоді як автомобіль Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до наказу керівника обласної прокуратури №326 від 29.06.2021 «Про закріплення службового автотранспорту в апараті Дніпропетровської обласної прокуратури» закріплено за водієм відділу матеріально-технічного забезпечення та соціально-побутових потреб ОСОБА_3 . Водночас, судом встановлено, що вищезазначені службові автомобілі за ОСОБА_1 не закріплено та не зареєстровано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії 1АВ №02537436 від 21.09.2021 року, 21.09.2021 о 12 год 17 хв за адресою №22 Полтава-Олександрія 30+459, особа яке керувала транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 42 км/год, чим порушено п. 12.9 (б) ПДР України, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.20).

Згідно з постановою серії 1АВ №02599829 від 25.09.2021 року, 02.09.2021 о 10 год 30 хв за адресою м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11, особа яке керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, чим порушено п. 12.9 (б) ПДР України, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.28).

Згідно з постановою серії 1АВ №02535646 від 21.09.2021 року, 21.09.2021 о 10 год 38 хв за адресою №22 Полтава-Олександрія 30+459, особа яке керувала транспортним засобом Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 40 км/год, чим порушено п. 12.9 (б) ПДР України, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.44).

Законність та обґрунтованість вищезазначених постанов є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 12.9 (б) ПДР України встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно із статтею 122 КУпАП, суб`єктом правопорушень за цієї нормою є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.

Втім, відповідно до ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

При цьому, частиною 2 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Враховуючи те, що постанова серії 1АВ №02535646, постанова серії 1АВ №02537436 та постанова серії 1АВ №02599829 винесена за наслідком фіксації працюючим в автоматичному режимі спеціальним технічним засобом, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що суб`єктом вчинення такого правопорушення є у спірних відносинах керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Зважаючи на те, що позивач зазначає про те, що він є керівником юридичної особи, за якою зареєстровано транспортні засоби якими було вчинено правопорушення, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що саме позивач повинен нести відповідальність за такі правопорушення, а не водій такого транспортного засобу.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що вищезазначені службові автомобілі за ОСОБА_1 не закріплено та не зареєстровано є таким, що суперечить вимогам законодавства та не може бути підставою для скасування оскаржуваних постанов.

Відповідно до положень статті 283 КАС України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Натомість, як вбачається із змісту оскаржуваних постанов у них відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, а саме швидкість руху транспортного засобу під час вчинення правопорушення, дозволена законом швидкість руху на цій ділянці дорожнього руху, що свідчить про не зазначення відповідачем в оскаржуваних постановах складу адміністративного правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач в оскаржуваних постановах зазначив про порушення позивачем п. 12.9 (б) ПДР України, який містить загальні вимоги до водія, а саме вимогу щодо заборони перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил, без зазначення які обмеження було порушено позивачем, вимоги того і чи іншого дорожнього знаку.

Зважаючи на те, що в оскаржуваних постановах відповідачем не зазначено швидкість руху транспортного засобу під час вчинення правопорушення та дозволену законом швидкість руху на відповідній ділянці дороги, встановити у судовому порядку, яку саме вимогу дорожнього знаку п. 12.9 (б) ПДР України було порушено і чи було порушено не можливо.

Фотофіксація правопорушення, яка міститься в оскаржуваних постановах також не містить інформації щодо наявності того чи іншого дорожнього знаку на ділянці дороги на якій зафіксовано транспортні засоби.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач зазначеного обов`язку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, проте з помилковим застосуванням норм матеріального права, при цьому судом апеляційної інстанції такі недоліки було усунуто, вважає за можливе залишити без змін таке судове рішення, а апеляційну скаргу у цій справі слід залишити без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2022 року у справі №199/1175/22(2-а/199/33/22) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов