Справа № 420/10894/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10894/23

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/10894/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Любашівського районного сектора Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання факту, визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до суду, в якому просила:

визнати факт порушення прав людини з боку Керівника (Завідувача) Любашівського РС ГУ ДМС України в Одеській області Олександра Вікторовича Щербатого, що виражається у відмові в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , визнати протиправну відмову Керівника (Завідувача) Любашівського РС ГУ ДМС України в Одеській області Олександра Вікторовича Щербатого в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області - організувати роботу з оформлення та видачі, а також територіальний підрозділ - Любашівський РС ГУДМС України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , виписаного від руки згідно [Українського Правопису, § 49. Власні імена людей, міфологічних осіб, клички тварин 1. З великої букви пишемо власні імена людей, по батькові, прізвища, псевдоніми, прізвиська...];

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області вилучити із архіву заяву-анкету №275730 та всю інформацію стосовно ОСОБА_1 / ОСОБА_3 із Єдиного державного демографічного реєстру, про що скласти акт та повідомити ОСОБА_2 особисто у письмовій формі.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь Позивача суму витрат на судовий збір в повній мірі.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що позивачка звернулася до відповідача з заявою-вимогою про обмін оформленого на її ім`я паспорта громадянина України у формі ID-картки, не маючи наміру бути документованою паспортом громадянина України із засобами Єдиного Державного демографічного реєстру у формі ID-картки через свої переконання. Однак, у письмовій відповіді від Любашівського сектору Головного управління ДМС України їй відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у формі книжечки.

При цьому позивачка нещодавно дізналася, що в структурі номерів штрих-коду системи EAN-13 міститься число 666, тобто символіка, яка ображає почуття православних віруючих, до яких позивачка і відноситься. Неприйнятним для позивачки є і сам факт зміни імені на номер-ідентифікатор. Таким чином, грубо порушується право позивачки на ім`я, встановлене ст. 28 ЦКУ.

На момент звернення до Любашівського РС ГУ ДМС України в Одеській області вперше (27.12.2016), я не володіла в достатній мірі інформацією стосовно так званого Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, також наслідків, які наступають після підписання заяви-анкети. З боку ОСОБА_4 не було проявлено жодних спроб, стосовно надання вичерпної інформації з цього питання.

Отже, відбулося підписання документа з нерозкритими в повній мірі умовами контракту. Позивачці не було запропоновано зробити вибір між ID-карткою та паспортом громадянина України у формі книжечки. Дослідивши дане питання, спостерігається маніпуляція людською свідомістю на дуже високому професійному рівні з боку працівників міграційної служби.

Тому позивачка, проявляючи свою волю, відзиває свій підпис на заяві-анкеті № 275730. З цього часу у розпорядника/хранителя заяви-анкети №275730 відсутні законні підстави обертати зазначений документ та передавати третім особам (в тому числі у реєстри) будь-яку інформацію стосовно зазначених даних в заяві-анкеті №275730 та щодо нерозкритих умов контракту, згоду на які було отримано Любашівським РС ГУ ДМС України в Одеській області.

12.06.2023 до суду від ГУ ДМС в Одеській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що 24.02.2023 до Любашівського секторі звернулася ОСОБА_1 із заявою про обмін, оформлення та видачу паспорта громадянина України без застосування засобів ЄДДР і без присвоєння унікального номера запису в ЄДДР замість паспорта громадянина України у вигляді ID-картки. У відповідь сектор в листі зазначив, що у ДМС та територіальних органів / підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до постанови ВРУ від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Протиправність дій відповідачів у даному випадку відсутня, оскільки на підставі письмової заяви позивачки, за відсутності будь-яких даних особи та за відсутності необхідних документів відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка.

Відповідно, оцінюючи вимоги позивачки про покладення на відповідача обов`язку щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ слід вказати, що оскільки позивачкою не подано всіх необхідних документів, відповідно такий обов`язок у даному випадку відсутній.

Отже, враховуючи те, що позивачка не звернулась із відповідною заявою для отримання адміністративної послуги обмін, оформлення та видача паспорта громадянина України та за відсутності необхідних документів (фотокартки, свідоцтва про народження, тощо), то можливо дійти до висновку про відсутність бездіяльності відповідачів щодо не оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1 , а так само відсутні підстави для зобов`язання відповідачів видати такій паспорт.

14.06.2023 від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка звертає увагу суду на те, що позов подано жінкою в правовому статусі людина з кодифікованим записом власного імені у відповідності до статті 28 Закону України Про засади державної мовної політики, статті 40 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної та §49 Українського Правопису затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 437 від 22.05.2019 - а саме ОСОБА_2 . Вважає, що пані ОСОБА_5 навмисно паплюжить українську мову в цей не легкий час для України, а саме зазначила у своєму документі (відзив) позивача всупереч зазначеним вище законам та постанові. Маючи юридичну освіту, пані ОСОБА_5 мала б знати, що подібний запис людини (зазначений представником відповідача) не припустимий без згоди самої людини або вагомих підстав для цього. У відповідності до класифікації правових систем, на території України існує ОСОБА_6 правова сім`я сукупність національних правових систем, які мають загальні закономірності розвитку і подібні ознаки, що склалися на основі римського цивільного права і його пристосування (у поєднанні з канонічним правом, доктринальним правом університетів і місцевих норм-звичаїв) до нових національних умов при домінуванні закону серед інших джерел права. У відповідності до римського права, якщо людина втрачала правовий зв`язок з державою, тобто втрачала громадянство, то в усіх документах її ім`я зазначалось саме в такій послідовності Прізвище Ім`я, тобто мігрант, що й зробила на власний розсуд ОСОБА_5 .

На скільки позивачці відомо, то на сьогодні не існує закону про утворення (організацію) Державної міграційної служби України, а от же ОСОБА_5 посилаючись на постанови КМУ стосовно Державної міграційної служби України, вказує на свою співучасть у скоєні злочину. На сьогодні, відповідно до регламенту, КМУ не наділений повноваженнями утворювати державні органи всупереч [Конституції України], не маючи підставу у вигляді закону. Такі дії спрямовані на повалення конституційного ладу в державі та мають прямо зацікавити СБУ.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 31 липня 2023 року по справі № 420/10894/23 у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що позивач не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянтка, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах:

суд першої інстанції не врахував позицію позивачки та її релігійні переконання, також вона вважає, що відповідно до чинного законодавства має право на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки відповідно діючого положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, так як вважає, що не можна приймати номери, давати згоду на обробку персональних даних, отримувати електронний паспорт і відцифровуватися на нього.

інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позовної заяви.

09.10.2023 за вх. № 23391/23 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подали відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечують проти її задоволення. Вважає, що рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України та документована паспортом громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , запис 802, виданий 03.04.2017, дійсний до 03.04.2027, орган, що видав 5138.

24.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Любашівського сектору ГУ ДМС України в Одеській області із заявою-вимогою, в якому зазначила наступне: ВИМАГАЮ: Здійснити заміну паспортної ID-картки на паспорт громадянина України у вигляді книжечки!!!.

У заяви наведено правове та фактичне обґрунтування, за яким переконання позивачки, засновані на її вірі, що опираються на релігійні підстави (основи), які мають канонічний статус і відображені в офіційних документах УПЦ, підлягають захисту законами України, зокрема, в судах України.

До заяви додано: 1) власноручно заповнену форму № 1; 2) дві фотокартки розміром 3,5 Х 4,5 см; 3) платіжний документ (квитанція) з відміткою банку про сплату державного мита.

У відповідь листом Любашівський сектор ГУ ДМС України в Одеській області надав відповідь на звернення, згідно з якою Правовідносини щодо порядку видачі паспорта громадянина України регулюються Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон); Постановою Кабінету міністрів України від 25.03.2015 № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Постанова № 302), Наказом МВС України Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України від 06.06.2019 № 456 (далі - наказ № 456).

27.12.2016 позивачка зверталась до Любашівського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін паспорта громадянина України у зв`язку з зміною інформації, внесеної до паспорта. Відповідно до наданих документів 27.12.2016 року Любашівським РС сформована заява-анкета № 275730 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

На підставі поданої заяви було оформлено та видано паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі - 03.04.2017 терміном дії до 03.04.2027.

Стосовно видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року повідомив, що відповідно до п. 3 постанови № 302 Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до п. 1 Розділу IV наказу № 456 обмін паспорта здійснюється в разі:

1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження;

2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);

3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Відповідно до п. 2 Розділу IV наказу № 456 для обміну паспорта заявник подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) паспорт, що підлягає обміну;

4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати;

6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

У разі обміну паспорта, оформленого територіальним підрозділом ДМС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, заявник додатково подає всі наявні документи, у тому числі документи, що містять фотозображення особи.

Враховуючи викладене, у випадку наявності підстав для обміну паспорта громадянина України, необхідно звернутись до територіального підрозділу ГУ ДМС в Одеській області за місцем проживання та надати визначений законодавством перелік документів для обміну паспорта громадянина України.

Позивач, зважаючи на те, що з боку керівника Любашівського РС ГУ ДМС України в Одеській області вбачається навмисне, цілеспрямоване утиснення прав людини ОСОБА_2 , що виражається у протиправних діях ОСОБА_7 під прикриттям художнього твору так званого Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, всупереч поняттю Верховенства права, а саме Конституції України, Міжнародним договорам, а також дії Любашівського РС ГУДМС України в Одеській області код, який діє від імені ГУ ДМС України в Одеській області суперечать принципам державної політики у сферах національної безпеки і оборони України, а саме Закону України Про національну безпеку України, звернулася до суду із даним позовом.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що отриманий позивачкою 03.04.2017 паспорт громадянина України у формі ID-картки оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок її волевиявлення.

Тобто позивачка при оформленні ID-картки надала згоду на обробку її персональних даних, що підтверджується заявою-анкетою № 275730 від 27.12.2016.

Отже, суд зазначив, що у позивачки є дійсний паспорт громадянина України у вигляді картки. У свою чергу, заява-вимога позивачки містить лише загальні посилання щодо права особи на отримання та користування паспортом у формі книжечки. При цьому, позивачка не вказала на жодну з підстав для обміну паспорта, передбачених Порядком № 302.

Також, суд зауважив, що чинним законодавством не передбачено можливість обміну паспорта у формі ID-картки на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року.

Крім того, суд зазначив, що відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України від 01.06.2010 №2297 "Про захист персональних даних" (далі - Закон №2297), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 цього ж Закону №2297 передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Відтак, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Отже, внесення інформації щодо позивачки, наданої нею особисто, до Реєстру та автоматичне формування УНЗР у зв`язку із цим, жодним чином не надало права суб`єкту владних повноважень на здійснення будь-яких маніпуляцій з персональними даними.

Таким чином, суд першої інстанції виснував, що позовна вимога про зобов`язання вилучити усі дані позивача з Єдиного державного демографічного реєстру є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі - Закон 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин 1-2 статті 14 Закону 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частин 1-2 статті 21 Закону 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 вказаної статті Закону 5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Водночас, за змістом пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі Положення № 2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пункт 6 Порядку № 302 визначає, що обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Відповідно до п. п. 1 пункту 7 Порядку № 302 оформлення, обмін та видача паспорта здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої особою особисто.

Пунктом 21 Порядку № 302 передбачено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім закінчення строку дії паспорта), документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги ОСОБА_1 фактично обґрунтовані бездіяльністю відповідача щодо обміну отриманого позивачем паспорта громадянина України у формі ID-картки та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, з мотивів релігійних переконань позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що в 27.12.2016 позивачка зверталась до Любашівського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про обмін паспорта громадянина України у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта.

Відповідно до наданих документів 27.12.2016 Любашівським РС сформована заява-анкета № 275730 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

На підставі поданої заяви було оформлено та видано паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 03.04.2017, термін дії до 03.04.2027.

Перед оформленням паспорта у формі ID-картки позивачкою заповнено заяву-анкету та надано згоду на обробку її персональних даних.

Відповідно вимог статті 4 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру.

Внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних.

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним (стаття 10 Закону № 5492-VI).

Оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону.

Себто, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Таким чином, позивачці було оформлено та видано паспорт громадянина України у формі ID-картки, тому вказане свідчить про факт самостійного звернення із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки.

Отже, використання позивачкою раніше паспорта у вигляді ID-картки, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та незмінним, свідчить про те, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивачки та в будь-якому разі не є втручанням у її приватне життя.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 08.06.2023 по справі № 380/5977/21.

Окрім того, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції на рахунок того, що чинним законодавством не передбачено можливість обміну паспорта у формі ID-картки на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року.

Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 6 Закону України від 01.06.2010 №2297 "Про захист персональних даних" (далі - Закон №2297), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

Пунктом 2 частини другої статті 15 цього ж Закону №2297 передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі: припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Частина третя статті 10 Закону №5492-VI вказує, що для внесення інформації до Реєстру та для оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обміну документів за зверненням заявника формується заява-анкета, зразок якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що здійснює формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, в установленому порядку.

Відтак, паспорт громадянина України оформлюється виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, до якого вноситься інформація щодо ідентифікації осіб, які звернулися для оформлення такого паспорта (автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі).

Отже, на думку колегії суддів, внесення інформації щодо позивачки, наданої нею особисто і з власного волевиявлення, до Реєстру та автоматичне формування УНЗР у зв`язку із цим, жодним чином не надало права суб`єкту владних повноважень на здійснення будь-яких маніпуляцій з персональними даними.

Ба більше, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що стаття 8 Закону №5492-VI встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Реєстру, що запобігає вчиненню будь-яких незаконних дій з персональними даними осіб, інформація щодо яких внесена до Реєстру.

Разом з тим, у подальшому позивачка звернулась до відповідача з проханням вилучити всі дані з Єдиного державного демографічного реєстру, посилаючись на положення Закону №2297-VI, та видати новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки.

Так, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що в даному конкретному випадку питання щодо припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником не стосується спірних правовідносин, оскільки наявний спеціальний закон, який регулює правовідносини, які склались між сторонами, а саме Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", відповідно до якого не передбачено підстав для вилучення інформації стосовно особи із Реєстру.

Враховуючи вищезазначене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 420/10894/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк