Справа № 580/7743/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року справа № 580/7743/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДЗ ЦМСЕК МОЗ України, третя особа КЗ Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Каленська С.С. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до ДЗ ЦМСЕК МОЗ України (04071, м. Київ, вул. Костянтинівка, 36) в якому просить:

-визнати протиправними дії відповідача про скасування 2 групи інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату безтерміново з позивача, винесене обласним МСЕК №2 від 23.02.2022 та визнання позивача особою з інвалідністю 3 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату терміном на 1 рік;

-скасувати рішення відповідача від 2023 року щодо визнання позивача особою з інвалідністю 3 групи з ураженням опорно-рухового апарату терміном на 1 рік;

-залишити в силі рішення обласної МСЕК №2 від 23.03.2022 про визнання позивача особою з інвалідністю 2 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, безтерміново.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 відмовлено у задоволені клопотання відповідача про закриття провадження у справі та повторно зобов`язано Державний заклад Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України надати суду завірену копію матеріалів щодо скасування II групи інвалідності ОСОБА_1 та прийняті рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення Положення про медико-соціальну експертизу, скасовуючи рішення обласної МСЕК №2 від 23.03.2022 про визнання позивача особою з інвалідністю 2 групи від загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, не було проведено медичного обстеження з вивченням документів хворого та власне проведеного опитування з урахуванням відсутності підстав для проведення медико-соціальної експертизи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що медико-соціальна експертиза проведена в межах кримінального провадження №00000076 за дорученням головного слідчого управління Національної поліції України виходячи з аналізу медичних документів.

Третя особа до суду надала письмові пояснення, згідно яких вказано на порушення відповідачем порядку проведення медико-соціальної експертизи без відповідного направлення, огляду та медичних документів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

23.03.2022 року на підставі акту огляду МСЕК №805 КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» обласна МСЕК №2 видала довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 711565 ОСОБА_1 .

Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 визначено II групу інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно рухового апарату з 23.02.2023 року безтерміново.

ДЗ ЦМСЕК МОЗ України за дорученням Головного слідчого управління Національної поліції України, проведено медико-соціальну експертизу відносно ОСОБА_1 за результатами якої складено акт №238 від 15.03.2023 яким при повторному огляді (заочно) встановлено позивачу III групу інвалідності на один рік. (протокол №32 засідання п`яте (238/5) ДЗ «Центральна МСЕК МОЗ України»).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (п. 5 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до п. 20 Положення про медико-соціальну експертизу, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (п. 1.10 Інструкції).

Відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Згідно п. 13 Положення №1317, ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України", зокрема проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п. 17 Положення про медико-соціальну експертизу).

У відповідності з вимогами п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повторний огляд позивача ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" 15.03.2023 відбувся без наявності жодної із підстав передбаченої п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_1 заяви про повторний огляд не подавав, як і відсутні заяви інших осіб в межах змін у стані здоров`я позивача та відсутнє рішення суду про проведення медико-соціальної експертизи, а надходження до ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" доручення Головного слідчого управління Національної поліції України про проведення медико - соціальної експертизи відносно ОСОБА_1 не є підставою для проведення експертного дослідження згідно з Положенням.

При цьому, судом також враховано відсутність направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, яке є обовязковим згідно п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу.

Також, судом встановлено, що в порушення п. 1.10 Інструкції №561 медико - соціальна експертиза ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" щодо ОСОБА_1 проведена без опитування хворого і об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

За таких обставин, суд погоджується з доводами представника позивача в частині скасування рішення про скасування ОСОБА_1 II групи інвалідності, оскільки інші вимоги є похідними від спірного рішення, а тому не підлягають до задоволення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій та рішення при розгляді цієї адміністративної справи.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши надані сторонами докази по справі та вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку про існування правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №238/5 Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" про скасування ОСОБА_1 II групи інвалідності з ураженням опорно - рухового апарату та встановлення III групи інвалідності загальне захворювання з 23.03.2022 до 01.04.2023, викладене в протоколі №32 від 15.03.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" () на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР