Справа № 120/13909/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 грудня 2023 р. Справа № 120/13909/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у неврахуванні доходів, отриманих ОСОБА_1 за час роботи на підприємствах, що знаходяться на території російської федерації, а саме ЗАТ «Руїз Даймондс», ТОВ «Руїз Даймондс» та ТОВ «С.Д.Даймонд» за періоди: з 01.01.2004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.10.2012, з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, - при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 06.07.2021, починаючи з 08.04.2021 з урахуванням довідки ТОВ «Руіз Даймондс» № 36 від 21.12.2016, про суму заробітної плати і винагород за два календарні роки до припинення роботи за періоди з 02.03.2015 по 08.02.2016 та з 10.02.2016 по 21.12.2016; довідок ТОВ «Руіз Даймондс» № 125, № 126, №127 № 154, № 155 від 21.12.2016 про доходи фізичної особи за період з 2012 по 2016 рік; довідки правонаступника ЗАТ «РУЇЗ ДАЙМОНДС» ВАТ «Московський ювелірний завод» № 65-к від 14.03.2016 про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії за період з 2004 по 2007 рік включно; довідки ТОВ «Руїз Даймондс» № 153 від 11.03.2016 про заробітну плату для призначення ( перерахунку) пенсії за період з січня 2008 по вересень 2012 включно.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача - адвокат Чернілевська Р.В.- зазначає, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за результатами повторного розгляду його заяви від 06.07.2021 та на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 120/3069/22. Разом з тим, з листа відповідача від 07.03.2023 позивач дізнався, що при призначенні пенсії пенсійним органом не враховано відомості про заробітну плату ОСОБА_1 на підприємствах, що розташовані на території російської федерації за періоди з 01.01.2004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.10.2012, з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, тому заробітна плата позивача обчислена починаючи з 01.07.2000 за даними, що містяться в індивідуальних відомостях на застраховану особу відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погоджується з такими діями суб`єкта владних повноважень, тому за захистом своїх прав та охоронюваних інтересів звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою від 14.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

05.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог та вказав, що чинне законодавство України встановлює обов`язкову умову для можливості врахування заробітку при обчисленні пенсії особи сплата відповідних страхових внесків з такого заробітку (доходу). При цьому в Україні діє законодавчо визначений принцип рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також диференціації розмірів пенсій.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.05.2022 в адміністративній справі № 120/3069/22 за позовом ОСОБА_1 Головне управління зарахувало до загального страхового стажу періоди роботи в ЗАТ «Руіз Даймонд», ТОВ «Руіз Даймондс», ТОВ «С.Д. Даймонд» за виключенням періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2011, та до спеціального (пільгового) стажу періоди роботи в Вінницькому ВО «Термінал» з 07.01.1989 по 06.03.1995, в ДП «Вінницький завод «Кристал» з 09.03.1995 по 04.09.1995, з 18.09.2000 по 01.10.2003, в ТОВ «Елдіам» з 18.09.1995 по 14.08.2000, ЗАТ «Руіз Даймондс» з 01.01.2004 по 31.12.2007, в ТОВ «Руіз Даймондс» з 01.01.2008 по 15.10.2012, в ТОВ «С.Д. Даймонд» з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, за виключенням періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2011.

Також надалі повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. При цьому, оскільки рішення Вінницького ОАС від 23.05.2022 у справі № 120/3069/22 не містить зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 з дати, наступної за датою досягнення заявником відповідного віку, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 призначено з дати набрання вищезазначеним судовим рішенням законної сили, тобто з 23.06.2022.

Щодо врахування для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи на підприємствах, розташованих на території російської федерації, а саме ЗАТ «Руіз Даймондс», ТОВ «Руіз Даймондс» та ТОВ «С.Д. Даймонд», за періоди 01.01.2004-31.12.2007, 01.01.2008-15.10.2012, 08.11.2012-11.10.2013, 04.04.2014-25.12.2014, 02.03.2015- 08.02.2016, 10.02.2016-21.12.2016, відповідач зауважив, що оскільки рішення Вінницького ОАС від 23.05.2022 у справі № 120/3069/22 не містить зобов`язання врахувати для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 заробітну плату за періоди 01.01.2004-31.12.2007, 01.01.2008- 15.10.2012, 08.11.2012-11.10.2013, 04.04.2014-25.12.2014, 02.03.2015-08.02.2016, 10.02.2016-21.12.2016 в ЗАТ «Руіз Даймондс», ТОВ «Руіз Даймондс» та ТОВ «С.Д. Даймонд», заробітна плата ОСОБА_1 обчислена починаючи з 01.07.2000 за даними, що містяться в індивідуальних відомостях на застраховану особу відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV зі змінами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

По досягненню 55 річного віку позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачену п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додав ряд документів в підтвердження наявного страхового та пільгового стажу.

Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 14.07.2021 № 339 відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового та страхового стажу необхідної тривалості.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 120/ 3069/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.07.2021 за № 39 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в ЗАТ Руіз Даймонд та ТОВ Руіз Даймондс та ТОВ "С.Д. Даймонд", за виключенням періодів перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати та періоду з 01.01.2010 по 31.12.2011.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи:

- на посаді "ливарник виробів із пластмас" в Вінницькому ВО Термішал з 07.01.1989 по 06.03.1995;

- на посаді "огранувальник алмазів у діаманти" в ДП Вінницький завод Кристал з 09.03.1995 по 04.09.1995, з 18.09.2000 по 01.10.2003, в ТОВ «Елдіам» з 18.09.1995 по 14.08.2000, а також в ЗАТ «Руіз Даймондс`з 01.01.2004 по 31.12.2007, в ТОВ «Руіз Даймондс» з 01.01.2008 по 15.10.2012, в ТОВ «С.Д. Даймонд» з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, за виключенням періодів перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати та періоду з 01.01.2010 по 31.12.2011.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На адвокатський запит представника позивача відповідач у листі від 07.03.2023 повідомив, що на виконання судового рішення від 23.05.2022 у справі № 120/3069/22 управління зарахувало до загального страхового стажу позивача періоди роботи в ЗАТ «Руіз Даймонд», ТОВ «Руіз Даймондс», ТОВ «С.Д. Даймонд» за виключенням періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2011, та до спеціального (пільгового) стажу періоди роботи в Вінницькому ВО «Термінал» з 07.01.1989 по 06.03.1995, в ДП «Вінницький завод «Кристал» з 09.03.1995 по 04.09.1995, з 18.09.2000 по 01.10.2003, в ТОВ «Елдіам» з 18.09.1995 по 14.08.2000, ЗАТ «Руіз Даймондс» з 01.01.2004 по 31.12.2007, в ТОВ «Руіз Даймондс» з 01.01.2008 по 15.10.2012, в ТОВ «С.Д. Даймонд» з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, за виключенням періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2011.

Також ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

При цьому, як вказує відповідач у листі від 07.03.2023, оскільки рішення ВОАС від 23.05.2022 у справі № 120/3069/22 не містить зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 з дати, наступної за датою досягнення заявником відповідного віку, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 призначено з дати набрання вищезазначеним судовим рішенням законної сили, тобто з 23.06.2022.

Щодо зарахування заробітної плати за періоди роботи у ДВ "Вінницький завод "Кристал", Вінницькому ВО "Термінал" та ТОВ "Елдіам" відповідно до довідок про заробітну плату на даних підприємствах, які додавались до заяви від 06.07.2021, відповідач вказав про відсутність підстав для їх зарахування, оскільки рішення ВОАС у справі № 120/3069/22 не містить зобов`язання врахувати для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 заробітну плату за періоди з 01.01.20004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.10.2012, з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016 в ЗАТ "Руїз Даймондс", ТОВ "Руїз Даймондс" та ТОВ "С.Д. Даймонд".

Не погоджуючись з діями пенсійного органу щодо неврахування довідок про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди, які враховані відповідачем до загального та спеціального (пільгового) стажу на виконання судового рішення у справі № 120/3069/22 та вважаючи, що позивач має право на перерахунок пенсії саме з 08.04.2021 (з дати досягнення пенсійного віку), а не з 23.06.2022 (дати набрання законної сили рішенням ВОАС у справі № 120/3069/22) позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судовим рішенням у справі № 120/3069/22 підтверджено право позивача на зарахування спеціального (пільгового) стажу роботи ОСОБА_1 , крім інших, періодів роботи: в ЗАТ «Руіз Даймондс`з 01.01.2004 по 31.12.2007, в ТОВ «Руіз Даймондс» з 01.01.2008 по 15.10.2012, в ТОВ «С.Д. Даймонд» з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, за виключенням періодів перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати та періоду з 01.01.2010 по 31.12.2011.

Так, у рішенні від 23.05.2022 по справі № 120/3069/22 судом встановлено, що: "згідно трудових книжок позивача НОМЕР_1 від 22.09.1986, серії НОМЕР_2 від 02.11.2015 позивач з 01.01.2004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.10.2015 працював огранувальником алмазів в діаманти в ТОВ "Руіз Даймондс", з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, 10.02.2016 по 21.12.2016 в ТОВ "С.Д. Даймонд".

Зазначені записи у трудовій книжці виконані належними посадовими особами, засвідчені їх підписом, та скріплені печатками.

Крім того, позивачу у вказані періоди була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу на посаді огранувальника алмазів в діаманти в ТОВ "Руіз Даймондс" та ТОВ "С.Д. Даймонд", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок ВАТ "Московський ювелірний завод" (до якого було приєднано в квітні 2011 року ЗАТ "Руіз Даймондс") від 14.03.2016 за №64-к, 65-к, довідок ТОВ "Руіз Даймондс" від 11.03.2016 за №153, від 14.03.2016 за №155-н, довідок ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 за № 36, від 22.12.2016 за № 45 та довідок від 21.12.2016 № 125, 126, 127, 154, 155 про доходи фізичної особи ОСОБА_1 за 2012 2016 роки.

Зокрема, в довідці № 153 від 11.03.2016 зазначено, що податки на доходи в 2008-2009 роках (ЕСН) нараховані в повному об`ємі та перераховані до Федерального бюджету РФ (в частині Пенсійного фонду РФ) повністю та згідно з Російським законодавством. З 01.01.2012 страхові внески повністю нараховані та перераховані до Пенсійного фонду РФ у відповідності з Російським законодавством.

При цьому, зазначена довідка також містить вказівку на те, що в 2010-2011 роках нарахування страхових внесків (в частині Пенсійного фонду РФ) на дохід не здійснювалось (на підставі п.п. 15 п.1 ст. 9 Федерального Закону РФ №212-ФЗ від 24.07.2009).

Враховуючи, що в спірний період позивач працював на території іноземної держави, за наявності інформації про сплату роботодавцем страхових внесків у спірні періоди, як основної умови зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до загального стразового стажу в ЗАТ Руіз Даймонд та ТОВ Руіз Даймонд.

Оскільки з 01.01.2004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 31.12.2008, з 01.01.2012 по 15.10.2012, з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача для призначення пенсії вказані періоди його роботи.".

В силу положень частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що судовим рішенням у справі № 120/3069/22 підтверджено право на зарахування спеціального (пільгового) стажу роботи ОСОБА_1 , крім інших, періодів роботи: в ЗАТ «Руіз Даймондс`з 01.01.2004 по 31.12.2007, в ТОВ «Руіз Даймондс» з 01.01.2008 по 15.10.2012, в ТОВ «С.Д. Даймонд» з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016, за виключенням періодів перебування ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати та періоду з 01.01.2010 по 31.12.2011 та відповідно підтверджено нарахування заробітної плати, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо неможливості неврахування доходів, отриманих ОСОБА_1 за час роботи на підприємствах, що знаходяться на території російської федерації, а саме ЗАТ «Руїз Даймондс», ТОВ «Руїз Даймондс» та ТОВ «С.Д.Даймонд» за періоди: з 01.01.2004 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.10.2012, з 08.11.2012 по 11.10.2013, з 04.04.2014 по 25.12.2014, з 02.03.2015 по 08.02.2016, з 10.02.2016 по 21.12.2016 при призначенні пенсії за віком.

Відповідно вказані вище довідки підлягають врахуванню відповідачем.

Разом з тим визначаючись щодо вимог зобов`язального характеру заявлених ОСОБА_2 у цій справі, суд враховує наступне.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначена ОСОБА_1 з 23.06.2022.

В межах цього спору позивач просить суд зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 06.07.2021, починаючи з 08.04.2021 з урахуванням відповідних довідок.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог у спосіб визначений позивачем, а саме щодо порахунку пенсії ОСОБА_1 з 08.04.2021 (дати досягнення пенсійного віку), адже власне пенсія останньому призначена з 23.06.2022.

При цьому питання щодо дати призначення пенсії не є спірним у межах справи № 120/13909/23 та виходить за межі розгляду цього спору, так як позивач не оскаржує дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо дати призначення пенсії.

За положеннями статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

З урахуванням наведеного позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Вінницькій області, що полягають у неврахуванні при призначенні пенсії за віком доходів, отриманих ОСОБА_1 на підставі довідок ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 за № 36; ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 № 125, № 126, № 127 № 154, № 155; довідки правонаступника ЗАТ "Руїз Даймондс" ВАТ "Московський ювелірний завод" від 14.03.2016 № 65-к; довідки ТОВ "Руїз Даймондс" від 11.03.2016 № 153 та зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 23.06.2022 з урахуванням довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 за № 36; довідок ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 № 125, № 126, № 127 № 154, № 155; довідки правонаступника ЗАТ "Руїз Даймондс" ВАТ "Московський ювелірний завод" від 14.03.2016 № 65-к; довідки ТОВ "Руїз Даймондс" від 11.03.2016 № 153.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Водночас, в позовній заяві заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн, як про це просить позивач, суд враховує приписи статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження понесених витрат представником позивача адвокатом Чернілевською Р.В. надано:

- Договір про надання правової допомоги від 01.10.2021;

- додаткова угода до Договору від 04.09.2023, за якою визначено розмір гонорару адвоката 4000 грн;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги від 05.09.2023 Серії АВ № 1029912.

Відтак, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставіКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу учасників справи на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На думку суду, надані адвокатом послуги, охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним із складністю такої роботи.

Крім того, дана адміністративна справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення заявлених вимог за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягають у неврахуванні при призначенні пенсії за віком доходів, отриманих ОСОБА_1 на підставі довідок ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 за № 36; ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 № 125, № 126, № 127 № 154, № 155; довідки правонаступника ЗАТ "Руїз Даймондс" ВАТ "Московський ювелірний завод" від 14.03.2016 № 65-к; довідки ТОВ "Руїз Даймондс" від 11.03.2016 № 153.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 23.06.2022 з урахуванням довідки ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 № 36; довідок ТОВ "С.Д. Даймонд" від 21.12.2016 № 125, № 126, № 127 № 154, № 155; довідки правонаступника ЗАТ "Руїз Даймондс" ВАТ "Московський ювелірний завод" від 14.03.2016 № 65-к; довідки ТОВ "Руїз Даймондс" від 11.03.2016 № 153.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 715,70 грн (сімсот п`ятнадцять грн грн 70 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачені витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн (дві тисячі грн) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.12.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович