Справа № 501/1963/23
Суддя: Петрюченко М. І.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.12.2023
Справа № 501/1963/23
2-а/501/19/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за

позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області інспектора старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсул

предмет та підстави позову: про скасування постанови

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 14.05.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області інспектора старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсул, згідно якого просить суд:

- скасувати постанову інспектора СРПП ВП 1 ОРУП2 старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсула про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 від 30.04.2023 серії БАД №290977;

- скасувати постанову інспектора СРПП ВП 1 ОРУП2 старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсула про накладення адміністративного стягнення по тсправі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 від 30.04.2023 серії БАД №290978;

- закрити адміністративне провадження щодо позивача у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.126 та ч.8 ст.121 КУпАП відсносно ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП за вчинення дій, що полягають у керуванні транспортним засобом з порушенням вимог Митного кодексу України про строки керування траснпортним засобом громадянами україни та умови керування вказаною групою транспортних засобів, що не зареєстровані в Україні особою, яка не предя`вила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Відповідно до вказаних постанов 30.04.2023 о 09 год 57 хв в Одеській області в Одеському районі на автодорозі Н33 на 33 км + 300 м., керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz S320» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (належність Болгарській Республіці) порушив вимоги Митного кодексу України про передачу керування транспортним засобом громадянами України та умови керування вказаною групою транспортних засобів та не пред`явив водійське повідчення відповідної категорії (порушення п.2.1.1 ПДР).

Позивач вважає дані постанови незаконними з таких підстав.

Порушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП по своїй суті не є правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки безпека дорожнього руху не є об`єктом правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП. Крім того, відповідачем при складанні оскаржуваної постанови застосовувалися норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, однак, ч.8 ст.121 КУпАП не згадується в нормах вказаної Інструкції. Крім того вказує, що розгляд справи відбувся на місці, працівник поліції обмежився лише загальними фразами про порушення вимог Митного кодексу України.

Позивач вважає, що вказані постанови винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав та закону.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що Постановами по справі про адміністративне правопорушення від 30.04.2023 серії БАД №290977 та серії БАД №290978 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.8 ст.121 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень (а.с.17-18).

Зокрема, відповідно до вказаних постанов вказано, що 30.04.2023 о 09 год 57 хв в Одеській області в Одеському районі на автодорозі Н33 на 33 км + 300 м., керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz S320» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (належність Болгарській Республіці) порушив вимоги Митного кодексу України про передачу керування транспортним засобом громадянами України та умови керування вказаною групою транспортних засобів та не пред`явив водійське повідчення відповідної категорії (порушення п.2.1.1 ПДР).

ІV. Оцінка Суду.

Суд відхиляє посилання у позові про те, що порушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП не є правопорушенням в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також те, що відповідачем при складанні оскаржуваної постанови неправомірно застосовувалися норми Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, з огляду на таке.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 не згідний з допущеним правопорушенням та адміністративним стягненням. В позовній заяві він вказує, що розгляд справи відбувся на місці, працівник поліції обмежився лише загальними фразами про порушення вимог Митного кодексу України.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Положеннями статей 245, 251, 252 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом витребовувалися у відповідача оригінали оскаржуваних постанов інспектора СРПП ВП 1 ОРУП2 старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсула про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 від 30.04.2023 серії БАД №290977 та серії БАД №290978.

Однак на день розгляду справи в судове засідання відповідач, представник відповідача не з`явився та не надав таких матеріалів.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За положеннями ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Оскільки відповідачами не надано жодних матеріалів, які слугували підставою для прийняття оскаржуваних постанов та не надано відеофіксації такого, суд вважає, що таких доказів вчинення правопорушення та відеофіксації цього немає.

За змістом норм ч.1, ч.2 ст.7, ст.245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч.3 ст.77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постановах про адміністративне правопорушення від 30.04.2023 серії БАД №290977 та серії БАД №290978 відповідач не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності позивача в його вчиненні. Не надано таких доказів, зокрема на запит суду.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, а отже, і вчинення ним адміністративних проступків, відсутність самого процесу розгляду справи як такого, не з`ясування оспорювання позивачем вчинення правопорушення та нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

У п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову з вищезазначених правових підстав.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області інспектора старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсул про скасування постанов - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП ВП 1 ОРУП2 старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсула про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 від 30.04.2023 серії БАД №290977.

Скасувати постанову інспектора СРПП ВП 1 ОРУП2 старшого лейтенанта поліції Дмитра Урсула про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на ОСОБА_1 від 30.04.2023 серії БАД №290978.

Закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.126 та ч.8 ст.121 КУпАП.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дня його проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко