Справа № 160/20459/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КОНСТАНТА-СТРОЙ»
до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Дніпропетровській області
про визнання протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
15.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КОНСТАНТА-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656452/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 10.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656454/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 14.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656453/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 6 від 08.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656451/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 7 від 09.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.04.2023 року за №8716666/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.05.2023 року за №8869673/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної № 117 від 30.08.2022 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «НВФ» «Константа - строй» податкові накладні № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, фактичною датою їх подання на реєстрацію.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, згідно квитанцій вказані накладні та розрахунки коригування було отримано, але реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування. Первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства були подані до податкового органу. Вказані документи повністю підтверджують реальність господарської операції, за результатом якої складено податкові накладні та розрахунки коригування, які надіслано для реєстрації. При цьому, рішенням відповідача-2 було відмовлено у реєстрації вказаних податкових накладних та розрахунків коригування, при цьому, в рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування вказано як підставу для відмови надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, тобто, в оскаржуваних рішеннях не вбачається конкретної підстави відмови, а тому рішення, прийняте відповідачем-2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим позивач просив позовні вимоги задовольнити.
18.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 18.08.2023 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
30.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
04.09.2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечувало та вказало, що оскаржуване рішення правомірне, та таке, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, оскільки платником податків не доведено здійснення господарської операції, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні. З огляду на вказане відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
04.09.2023 року від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних було прийнято комісією регіонального рівня відповідач вважає, що позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з випискою з ЄДР Товариство здійснює наступні види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель - основний, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у., 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування, 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 71.12 Діяльність ;у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів, 42.11 Будівництво доріг і автострад; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.11 Знесення.
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 19.04.2023 року за № 8656452/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 10.11.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 19.04.2023 року за № 8656454/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 14.11.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
08.11.2022 року ТОВ «УКР БУД ТЕХНОЛОГІЇ» сплатило Виконавцю передплату за надання послуг на розрахунковий рахунок суму у розмірі 3400,00грн. в т. ч. ПДВ -566,67грн.
Протягом 08-09 листопада 2022 року Виконавець надавав послуги екскаватора фронтального навантажувача з ковшем на об`єкті Замовника за адресою: м.Дніпро вул. Мечникова. На підставі зведених змінних рапортів був складений акт надання послуг № 761 від 09.11.2022року на суму 3400,00грн. в т. ч. ПДВ - 566,67грн.
На виконання вимог ПКУ ТОВ «НВФ «Константа-Строй» була складена, підписана сертифікованими електронними ключами ТОВ «НВФ «Константа-Строй» податкова накладна № 6 від 08.11.2022 року на суму 4300,00грн. в т. ч. ПДВ - 566,67грн., 30.11.2022 року відправлена на реєстрацію електронним засобом за допомогою програмного комплексу «M.E.Doc» до Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України.
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 19.04.2023 року за № 8656453/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 08.11.2022 року. в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
Також, 01.11.2022 року між ТОВ «НВФ «Константа-Строй» та ПрАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» укладений договір № 2484 про надання послуг.
Предметом укладеного договору є зобов`язання Виконавця надати послуги прокату підіймальних кранів із оператором на об`єкті Замовника.
Згідно з умовами договору Замовник здійснює попередню оплату за кожні наступні дні надання послуг.
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 19.04.2023 року за № 8656451/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 09.11.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій. Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» були надані необхідні документи, з приводу блокування реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ДПС.
Між ТОВ «НВФ «Константа-Строй» (Постачальник) та TOB «АСКА - Девелопмент» (Покупець) 17.01.2022 року був укладений договір поставки № 17/01/22.
Предметом укладеного договору є зобов`язання Постачальника поставити та передати у власність Покупця товару, в певній кількості, відповідної якості, а Покупець у свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити Товар.
Так, на виконання умов договору поставки Постачальником був виписаний на адресу Покупця рахунок № 300 від 23.05.2022 року на суму 6000,20грн. в т. ч. ПДВ - 1000,03грн. на постачання суглинку.
Покупцем 06.06.2022 року сплачено передплату у розмірі 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ -833,33грн.
Згідно з вимогами п. І 87.1 ст. 187, п. 201.1 ст.201 ПКУ ТОВ «НВФ «Константа-Строй» була складена, підписана сертифікованими електронними ключами ТОВ «НВФ «Константа-Строй» податкова накладна № 7 від 06.06.2022 року на суму 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 833,33грн., 28.06.2022 року відправлена на реєстрацію електронним засобом за допомогою програмного комплексу «M.E.Doc» до Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України.
На виконання умов договору поставки Постачальником був виписаний на адресу Покупця рахунок № 391 від 19.07.2022 року на суму 2200,00грн. в т. ч. ПДВ - 366,67ірн. на постачання щебню гранітного фр.5-20(рахунок додається).
Покупцем 19 липня 2022 року сплачено передплату у розмірі 2200,00 грн. в т.ч. ПДВ -366,67грн.
Згідно з вимогами п.187.1 ст. 187, п. 201.1 ст.201 ПКУ ТОВ «НВФ «Константа-Строй» була складена, підписана сертифікованими електронними ключами ТОВ «НВФ «Константа-Строй» податкова накладна № 38 від 19.07.2022 року на суму 2200,00 грн. в т.ч. ПДВ - 366,67грн., 12.08.2022 року відправлена на реєстрацію електронним засобом за допомогою програмного комплексу «M.E.Doc» до Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України.
19.07.2022 року TOB «НВФ «Константа-Строй» на адресу Покупця був відвантажений щебінь гранітний фр.5-20 в кількості 9т. загальною сумою 7200,00грн. в т.ч. ПДВ -1200,00грн.
За домовленістю сторін та неможливості поставити суглинок обумовлений рахунком № 300 від 23.05.2022 року Продавцем був поставлений на адресу Покупця щебінь гранітний фр.5-20.
Згідно з вимогами п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» ТОВ «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» склало розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної 7 від 06.06.2022 року на суму 5000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 833,33грн. про зміну найменування товару, (реєстраційний номер 900І436882) 12.01.2023 року підписали сертифікованими електронними ключами ТОВ «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» та відправили на реєстрації електронним засобом за допомогою програмного комплексу «M.E.Doc» до Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 28.04.2023 року за № 8716666/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
Акціонерне Товариство «ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО» 13 серпня 2021 року між Акціонерне Товариство «ЧЕРНІГІВ ОБЛЕНЕРГО» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» (Підрядник) був укладений договір підряду №4872.
Предметом укладеного договору є зобов`язання Підрядника виконати та здати Замовнику в установлений Договором сірок закінчені ремонтні роботи: «Ремонт покрівлі та вимощення ЗТП -1003, інв№ IV 178-1496, по.вулиці Батюка у м. Ніжині».
Згідно з п.4.2.1 укладених Договорів Замовник здійснює передплату авансу на розрахунковий рахунок Підрядника.
Згідно з вимогами чинного законодавства Виконавцем була складена податкова накладна № 117 від 30.08.2021 року, підписана сертифікованими електронними ключами ТОВ «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» та 15.09.2021 року відправлені на реєстрацію електронним засобом за допомогою програмного комплексу «M.E.Doc» до Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДЦС України
Відповідно до постанов Кабміну міністрів України 611 від 16.06.2021р.,№ 855 від 11.08.2021р, № 981 від 22.09.2021р., № 1336 від 15.12.2021р., № 229 від 23.02.2022р., № 630 від 27.05.2022р., № 928 від 19.08.2022р., № 1423 від 23.12.2022р. та ув`язку з військовою агресією російської федерації Указами Президента України були встановлені строки карантину та воєнного стану в Україні.
Цього ж дня 23.05.2023 року надійшла відповідь Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України: «Документ збережено, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація розрахунків коригування кількісних і вартісних показників в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена , РК складена платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.»
Відповідачем-2 винесене рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 25.05.2023 року за № 8869673/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 18.05.2023р. до податкової накладної № 117 від 30.08.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що позивачем не надані копії документів та складені із порушенням законодавства, наявність ризикових операцій.
Позивач вважає вказані рішення відповідача-2 про відмову в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Згідно з п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Так, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що платник податків відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. У вказаній квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку №1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, відповідно до пункту 1 відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Згідно з п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку № 1165) у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Суд зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної податковим органом не вказаний конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Крім того, при вирішенні справи суд також виходить із того що спірне рішення Комісії є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 р. у справі № 822/1878/18.
Суд вважає, що ненаведення в квитанціях переліку документів, які необхідно надати призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкових накладних, а не будь-яких на власний розсуд.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Натомість, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Таким чином, під час зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування відповідач-2 застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних та розрахунків коригування, що не відповідає приписам пунктів 6, 7 Порядку № 1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.
Крім того, суд зазначає, що відповідачем-2 не підтверджено факт виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товару, дані про який зазначено у податкових накладних та розрахунків коригування, та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку, які б свідчили про ризик порушення ним норм податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних, щодо яких заявлено позовні вимоги. ГУ ДПС у Дніпропетровській області за наслідком проведеного моніторингу зупинено реєстрацію зазначених податкових накладних, розрахунків коригування та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування. Позивачем надіслано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, що підтверджено матеріалами справи.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства оскаржувані рішення містять лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів без конкретизації, які саме документи складено з порушенням законодавства, які документи не надано, що не дозволяють приймати їх до податкового і бухгалтерського обліку, та не конкретизовано, які саме документи не надано на підтвердження яких операцій.
Рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що свідчить про їх необґрунтованість.

Таким чином, оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, а отже контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.04.2023 року за №8656452/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 10.11.2022 року, від 19.04.2023 року за №8656454/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 14.11.2022 року, від 19.04.2023 року за №8656453/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 6 від 08.11.2022 року, від 19.04.2023 року за №8656451/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 7 від 09.11.2022 року, від 28.04.2023 року за №8716666/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року та від 25.05.2023 року за №8869673/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної № 117 від 30.08.2022 року прийняті не у спосіб визначений законом, а отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про покладення на Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати податкову накладну № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, фактичною датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву вказано, що вимоги щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні є дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Крім того, суд за зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положеннями КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З викладеного слідує, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Крім того, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, фактичною датою їх подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду).

У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, фактичною датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного отримання.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надали. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 16104,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №1218 від 21.08.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, а оскаржувані рішення прийняті, саме Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 16104,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Так, позивач в позовній заяві позивач просить стягнути на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу у сумі 72 500,00 грн.

Відповідачем-2 подано до суду заперечення на стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки вартість таких витрат завищено позивачем, а також, позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частиною першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 цього Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у цій справі позивачем надано до суду ордер серії АН №1227592 від 04.01.2023 року, договір про надання правової (правничої) допомоги №04-01/23 від 04.01.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5392 від 27.02.2019, Додаткову угоду №4 від 04.08.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №04-01/23 від 04.01.2023, Акт приймання-передачі професійних послуг за Додатковою угодою №4 від 04.08.2023.

Так, за умовами договору про надання правової допомоги №04-01/23 від 04.01.2023, укладеного між адвокатом Більцан Костянтином Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВФ «Константа-Строй»», адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки обумовлені Сторонами у Договорі (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Клієнту консультаційні та юридичні, представницькі, консультаційні послуги, щодо представництва та захисту інтересів останнього перед фізичними особами, комерційними організаціями різних форм власності, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, Державній податковій службі України, ГУ ДПС у м.Києві, а також в судах загальної юрисдикції, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі при оскарженні дій та бездіяльності службових та посадових осіб.

Відповідно до пункту 1.3. Договору основним дорученням за даним договором №04-01/23 від 04.01.2023 про надання правової (правничої) допомоги є представлення інтересів клієнта у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді, Господарському суді Дніпропетровської області, Центральному апеляційному господарському суді.

Згідно з пунктами 4.2. Договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього Договору. Фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються Клієнтом окремо, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвоката, якщо такі витрати є об`єктивно необхідними, невідворотними та заздалегідь письмово погоджені з Клієнтом.

04.08.2023 між адвокатом Більцан Костянтином Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВФ «Константа-Строй» в рамках вказаного договору укладено Додаткову угоду №4.

За змістом пункту 2 Додаткової угоди №4 сторони домовились, що адвокат складає відповідь на відзиви на позовну заяву у випадку подання відзиву відповідачем.

За надані послуги за цією Додатковою угодою клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 72500,00грн. протягом п`яти робочих днів після ухвалення судом першої інстанції рішення по справі.

11.08.2023 між Адвокатом Більцаномом Костянтин Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Константа-Строй» укладено Акт прийняття-передачі професійних послуг, за змістом якого (п.1) Виконавець з 04.08.2023 року по 11.08.2023 року надав Замовнику професійні правничі послуги відповідно до Договору № 04-01 від 04.01.2023 року про надання професійної правової (правничої) допомоги і Додаткової угоди №4 до цього договору від 04.08.2023 року, а Замовник прийняв надані послуги.

Відповідно до п.2 Акту від 11.08.2023 сторони підтверджують, що виконавець надав замовнику наступні послуги:

- збір та системний аналіз фінансово-господарських та бухгалтерських документів, документів наданих замовником (14 год), з розрахунку вартості 1 години - 1000,00 грн., всього до оплати 14000,00грн.;

- узгодження правових питань, надання правового висновку та формування стратегії по справі (27 год); складання позовної заяви до Головного управління ДПС-ў Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рiшень і зобов`язання вчинити певні дії (23 год.); формування копій додатків до позовної заяви по справі, засвідчення копій додатків позовної заяви (5 год); подача копії позовної заяви з додатками до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та відповідачів по справі (0,5 год.); підготовка і складання Відповіді на Відзив на позовну заяву (3 год.). Вартість 1 години роботи - 1000,00 грн., всього витрачено часу - 58,5 годин, до оплати 58,5 г. х 1000 грн. = 58 500,00 грн.

Всього до сплати - 72 500,00 (сімдесят дві тисячі п`ятсот) гривень.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі, судом враховано, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні та є справою незначної складності, відповідно до вимог пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України, а також на наявність усталеної практики з вирішення цієї категорії спорів.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), є нескладною.

У судових засіданнях адвокат участі не брав та відповіді на відзиви відповідачів позивачем не надано попри те, що сторонами погоджено в Додатковій угоді №4 надання адвокатом відповіді на відзив на позовну заяву у випадку подання відзиву відповідачем.

Крім того, із опису наданих послуг адвокатом до витрат на адвоката включено витрати (3 години і розрахунку 1000,00грн. за годину) на підготовку та складання відповіді на відзив, однак як встановлено, таких не надано адвокатом.

Крім того, із опису наданих послуг слідує, що адвокатом включено до переліку наданих послуг, в тому числі, роботи з узгодження правових питань, надання правового висновку та формування стратегії по справі (27 годин із розрахунку 1000,00грн. за годину), формування копій додатків до позовної заяви по справі та засвідчення копій додатків до позовної заяви (5 годин із розрахунку 1000,00грн. за годину), подача копії позовної заяви з додатками до суду (0,5 годин із розрахунку 1000,00грн.за годину). Однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації, оскільки охоплюються поняттям підготовка (складання) позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що заявлені до відшкодування витрати є фактичними, а їх розмір обґрунтованим, тому у задоволенні клопотання позивача про стягнення з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КОНСТАНТА-СТРОЙ» (49005, м.Дніпро, вул.Жуковського, буд.39/41, офіс 61, ) до Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8, ), Головного управління ДПС в Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-А, ) про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656452/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 10.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656454/35484249 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 14.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656453/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 6 від 08.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 19.04.2023 року за №8656451/35484249 про відмову у реєстрації податкових накладних № 7 від 09.11.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.04.2023 року за №8716666/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.05.2023 року за №8869673/35484249 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної № 117 від 30.08.2022 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «НВФ» «Константа - строй» податкові накладні № 8 від 10.11.2022 року, № 11 від 14.11.2022 року, № 6 від 08.11.2022 року, № 7 від 09.11.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 10.01.2023 року до податкової накладної № 7 від 06.06.2022 року, розрахунок коригування № 1 від 18.05.2023 року до податкової накладної №117 від 30.08.2022 року, датою їх фактичного отримання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КОНСТАНТА-СТРОЙ» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 16104,00 грн. (шістнадцять тисяч сто чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв