Справа № 161/6032/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 161/6032/23 пров. № Н-А/857/11110/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

17.04.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі - Департамент ЛМР, відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії MVA №2300841 від 05.04.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент ЛМР подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023 апеляційну скаргу Департаменту було залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2023 по справі №161/6032/23 - без змін.

29.09.2023 Департамент ЛМР подав заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2023 за нововиявленими обставинами. Підставою перегляду вказує те, що відповідачем через електронний кабінет було отримано ухвалу про відкриття провадження по даній справі, проте не було відомо про призначення справи в порядку письмового провадження, а тому відповідач був позбавлений можливості участі в розгляді апеляційної скарги. Також вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 по справі №161/7184/23 було задоволено апеляційну скаргу Департаменту у справі між тими самими сторонами за аналогічне правопорушення та у тому ж місці в інший час.

Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи заяви в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що постановою інспектора з паркування Департаменту ЛМР Матрунчиком О.І. серії MVA №2300841 від 06.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

За змістом оспорюваної постанови, 05.04.2023 об 11 год 33 хв, позивач, керуючи автомобілем марки Форд-Мондео, державний номерний знак НОМЕР_1 порушив правила стоянки, здійснивши стоянку транспортного засобу на тротуарі, чим порушив 15.10 б Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність оспорюваної постанови.

Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що доказів на підтвердження того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до краю тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, матеріали справи не містять.

При цьому, колегією суддів враховано, що автомобіль позивача було припарковано на краю тротуару, який примикає до проїзної частини та розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху.

Стосовно заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції по даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами : 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст.361 КАС України).

Принцип правової визначеності полягає в тому, що жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.06.2023 по справі №804/7993/17, Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2023 по справі №154/3029/14-ц, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.08.2018 по справі №552/137/15-ц, від 24.11.2020 по справі №320/7612/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами як на підставу такого перегляду відповідач посилається на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2023 по справі №161/7184/23, якою було задоволено апеляційну скаргу Департаменту у справі між тими самими сторонами за аналогічне правопорушення та у тому ж місці в інший час.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є преюдицією, про що, зокрема, свідчить ч.7 ст.78 КАС України.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 по справі №925/698/16 дійшла висновку про застосування ч.4 ст.78 КАС України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Більше того, колегія суддів зазначає, що відповідно до хронології розгляду даної справи (№161/7184/23) обставина, на яку посилається відповідач, як на нововиявлену, була відома 20.07.2023 і вже існувала під час апеляційного перегляду рішення суду по даній справі та прийняття судом апеляційної інстанції постанови за результатами такого перегляду (15.09.2023).

Стосовно доводів заявника про призначення справи в порядку письмового провадження та неповідомлення про це Департаменту, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

З матеріалів справи видно, що в електронний кабінет Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради було направлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження та ухвалу про призначення справи в порядку письмового провадження (довідки про доставку електронного листа наявні в матеріалах справи) , що свідчить про належне повідомлення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною першою статті 311 КАС України, суду апеляційної інстанції надано право розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

З матеріалів справи видно, що Департаментом ЛМР жодних клопотань про розгляд справи за його участі заявлено не було.

При цьому, скаржник не був позбавлений можливості подати додаткові пояснення, клопотання, докази до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень повинен бути обізнаний щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі справи, ч.1 ст.286 КАС України, вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків апеляційного суду зазначених у постанові суду.

Крім того, важливим є те, що відповідно до ч.1, 2 ст.365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Разом з тим, у даній справі, суд апеляційної інстанції не змінював рішення суду першої інстанції та не ухвалював нове, а тому така заява, за наявності передбачених КАС України підстав, мала б бути подана до суду першої інстанції, який ухвалював рішення по суті спору.

Таким чином, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень частини другої статті 361 КАС, а тому відсутні підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ у справі Правєдная проти Росії (Pravednaya v. Russia, заява №69529/01) та рішення у справі Попов проти Молдови (Popov v. Moldova № 2, заява №19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі Христов проти України (заява №24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі Желтяков проти України, заява №4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі Желтяков проти України, заява №4994/04, пункт 43).

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 361-369 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року по справі №161/6032/23 та залишити її в силі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук