Справа № 560/10291/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА № 126542, що складений 04.06.2023 року поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час винесення термінового заборонного припису відповідач не з`ясував обставини справи, не здобув належних, допустимих та достовірних доказів вини кривдника та самого факту домашнього/психологічного насильства, не здійснено перевірку інформації позивача та невірно кваліфіковано саме постраждалого, яким є ОСОБА_1 .

До суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що припис є законним, а у задоволенні вимог про його скасування слід відмовити враховуючи те, що строк дії такого припису закінчився ще 14.06.2023.

Третя особа правом подати письмові пояснення не скористалася.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено ОСОБА_2 до участі в справі №560/10291/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

До чергової частини відділу поліції №1 (м. Старокостянтинів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області 04.06.2023 об 11:58 зі служби "102" надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_3 про те, що за адресою АДРЕСА_1 , донька, яка повернулася з росії, зі слів заявника "вривається" до будинку мами, вчиняє насилля.

На місце події направлено наряд поліції у складі поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

По прибуттю на місце події, за адресою АДРЕСА_1 , постраждала особа ОСОБА_2 звернулася до поліцейських із заявою про вчинення відносно неї її дочкою ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру з погрозами застосування фізичного насильства, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області за №2774 від 04.06.2023.

Поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 04.06.2023 складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542 стосовно ОСОБА_1 (громадянство росії) у зв`язку з скоєнням позивачем домашнього насильства 04.06.2023 стосовно ОСОБА_2 . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи: заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год. 33 хв. 04.06.2023 до 13 год. 33 хв. 14.06.2023.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2023 у справі №686/2012/23, яка набрала законної сили 30.06.2023, закрито провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з статтею 24 Закону України від 07.12.2017 №2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон №2229-VIII) до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 1 Закон №2229-VIIІ терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Пунктом 4 частини 1 статті 10 Закону №2229-VIII визначено, що до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Згідно з статтею 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Як встановив суд, оскаржений припис від 04.06.2023 складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_2 . В той же час, складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №958562 від 04.06.2023 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Із наведеного слідує, що адміністративній відповідальності за статтею 173-2 КУпАП можуть бути піддані лише ті особи, на яких поширюється дія Закону №2229-VIII.

Так, статтею 3 Закону №2229-VIII визначено сферу дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. У частині другій цієї норми закріплено коло осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на батьків (мати, батька) і дитину (дітей).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 №369/180, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2019 за №333/33304 (далі - Порядок №369/180), залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

Відповідач зазначає, що згідно з Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 04.06.2023 оцінено рівень небезпеки як низький, з урахуванням відповідей "Так" на запитання № 2, № 4, № 26. Проте зазначену форму відповідач не надав. Також не вказано обставин, що зумовили винесення поліцейським уповноваженого підрозділу поліції спірного термінового заборонного припису.

Крім того постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2023 у справі №686/2012/23, яка набрала законної сили 30.06.2023, встановлено, що поведінка ОСОБА_1 не мала ознаки, необхідні для кваліфікації дій як психологічного насильства як форми домашнього насильства.

Враховуючи вказане рішення та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542, складений 04.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною, є протиправним.

Разом з тим, вирішуючи вимоги щодо скасування вказаного припису, слід звернути увагу, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 13 год. 33 хв. 04.06.2023 до 13 год. 33 хв. 14.06.2023.

Тобто, на час розгляду справи судом, строк дії такого термінового заборонного припису сплинув і тому підстави для скасування цього припису відсутні, оскільки він фактично втратив свою чинність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Таким чином, враховуючи наведене, на час розгляду справи по суті заборонний припис вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 126542, складений 04.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 ХРУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Козак Яною Сергіївною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)
Третя особа:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )
Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк