Справа № 200/3235/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року справа №200/3235/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 15 серпня 2023 року) у справі № 200/3235/23 (суддя в І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості та щомісячної пенсії за віком відповідно до заяви з фінансової установи про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий рахунок) № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК», зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату належної пенсії за віком ОСОБА_1 на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

20.07.2023 позивач надав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив суд визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості та щомісячної пенсії за віком відповідно до заяви з фінансової установи про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий рахунок) № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК», зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату належної пенсії за віком ОСОБА_1 на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

В обґрунтування позовних вимог, з урахування уточнень, позивач посилався на те, що він звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії, в зв`язку з тим, що він змінив місце постійного проживання та зареєструвався в м. Українськ Донецька область, а також надав усі необхідні документи, в тому числі й заяву з банку АТ «СЕНС БАНК». Позивач зазначав, що відповідач відмовив в поновленні виплати пенсії, у зв`язку з чим він оскаржив дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оскаржив в суді. Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.06.2022 у справі № 200/12569/21 відповідача було зобов`язано поновити нарахування та виплату пенсії за віком на загальних підставах.

Позивач вказав, що 14.02.2022 відповідач направив лист, відповідно до якого повідомив його про необхідність надати реквізити відкритого рахунку в установі уповноваженого банку АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим він 13.03.2023 направив відповідачу заяву з роз`ясненнями та повідомив, що Пенсійний фонд має реквізити відкритого його рахунку в АТ «СЕНС БАНК», робітниками банку були передані всі заяви та відомості до ПФУ про відкриття рахунку.

Позивач наголосив, що на даний час пенсія не була нарахована та не виплачена, у зв`язку з чим позивач вважав, що відповідач, відмовляючи йому у виплаті пенсії на рахунок відкритий в АТ «СЕНС БАНК», діє не в межах визначених чинним законодавством, та порушує його конституційне право на отримання належної йому пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 належних пенсійних виплат нарахованих з 01.01.2016 року та щомісячної пенсії відповідно до заяви про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий рахунок) № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Донецькій області здійснити виплату належної пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.01.2016 та щомісячної пенсії на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 18.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області з заявою про поновлення пенсії, призначеної згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), проте довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної позивачем не надана. На письмове звернення позивача від 22.07.2021 Головним управління ПФУ в Донецькій області було надано відповідь від 26.08.2021 № 11115-10402/Л-15/8-0500/21 відповідно до якої позивачу надано роз`яснення відповідно до Закону України «Про звернення громадян», де було зазначено про необхідність надання довідки внутрішньо переміщеної особи. Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 оскаржив їх до суду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.06.2022 по справі №200/12569/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком на загальних підставах.

На виконання вищезазначеного рішення пенсія Лєвіну була поновлена з 01.01.2016.

Також, відповідач вказує, що відповідно до частини другої статті 7 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсії та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 10 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Кабінет Міністрів України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

Звертає увагу суду, що нараховані суми пенсії на виконання рішення суду ОСОБА_1 в сумі 1 195 907,83 грн обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2024 року. Виплата коштів буде проводитись в межах бюджетних призначень, затверджених бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, відповідно до означеного Порядку та за умови надання ОСОБА_1 заяви щодо виплати пенсії через АТ «Ощадбанк».

Крім того, зауважує, що за даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» ще у 13 осіб, які перебувають на обліку в Головному управлінні, співпадає місце реєстрації: АДРЕСА_1 , з адресою реєстрації ОСОБА_1 .

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Судами встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, який є правонаступником прав та обов`язків Селидовського об`єднаного управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком.

З рішення суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/12569/21 встановлено, що пенсія позивачу нараховувалась та сплачувалась у період з липня 2014 року по грудень 2015 року.

Судами в межах справи № 200/12569/21 встановлено, що ані рішення з приводу взяття позивача на облік Селидовським об`єднаним управлінням ПФУ, ані пояснень з цього приводу суду не надано.

Також встановлено, що 18 травня 2021 року позивач звернувся із заявою № 1823 до Селидовському об`єднаному управлінні ПФУ про взяття на облік та поновлення виплати пенсії. Відповідно до розписки-повідомлення від 18 травня 2021 року, позивачем до заяви будо додано: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява, паспорт.

22 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій зазначив, що в квітні 2021 року звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про взяття його на облік за основним місцем реєстрації та із заявою, в якій зазначив, що не бажає отримувати статус внутрішньо переміщеної особи. Просив повідомити йому правові підстави наполягання пенсійного органу на тому, що він для поновлення виплати йому позивачу має стати на облік як внутрішньо переміщена особа та просив здійснювати нарахування та виплату йому пенсії без застосування до нього законів, що регулюють питання виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам.

Листом від 26 серпня 2021 року (вих.№ 11115-10402/Л-15/8-0500/21 відповідач повідомив позивачу, що статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті, або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру. Отже, особа, яка прописалась на території підконтрольній українській владі після початку антитерористичної операції, вважається внутрішньо переміщеною особою. Постановою Кабінету міністрів України від 5 листопада № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено, що призначення (поновлення) виплати пенсії ВПО здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, уповноваженим банком є АТ «Ощадбанк». Враховуючи зазначене, для поновлення виплати пенсії позивачу було рекомендовано звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України (через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб за місцем свого проживання (мешкання) із відповідною заявою, паспортом, обліковою карткою платника податку та діючою довідкою, яка підтверджує статус позивача як внутрішньо переміщеної особи, а також із заявою про відкритий рахунок для виплати пенсії у АТ «Ощадбанк».

Будучи не згодним із відмовою відповідача поновити виплату пенсії на загальних підставах та сплатити виниклу заборгованість, позивач звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/12569/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 поновити на загальних підставах виплату пенсії та сплатити виниклу з 1 січня 2016 року заборгованість.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити на загальних підставах нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 січня 2016 року по дату поновлення поточної виплати пенсії.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2022 року у справі № 200/12569/21 набрало законної сили 24 січня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року.

На виконання рішення суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/12569/21 ОСОБА_1 нараховано пенсійні виплати з 01.01.2016, однак не виплачена.

З матеріалів справи встановлено, що начальником сервісного центру до заступника начальника Головного управління ПФУ в Донецькій області направлена службова записка, відповідно до якої просив управління з питань виплат з метою здійснення виплати пенсій, поновлених на виконання судових рішень, просить повідомити пенсіонерів - внутрішньо переміщених осіб, зазначених в переліку, про необхідність надання реквізитів актуального поточного рахунку, відкритого в установі уповноваженого банку АТ «Ощадбанк», в тому числі стосовно ОСОБА_1

14.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено позивачу лист № 0500-0214/8/ НОМЕР_4 , відповідно до якого управління повідомила про необхідність надання реквізитів актуального поточного рахунку, відкритого в установі уповноваженого банку АТ «Ощадбанк», з метою виплати пенсії на виконання судового рішення.

13.03.2023 ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву, відповідно до якої повідоми, що при подачі документів на поновлення пенсійних виплат в сервісний центр № 4, він надав заяву з банку АТ «Альфа Банк» (наразі АТ «СЕНС БАНК»), та також працівники банка передали відомості до пенсійного фонду з відкриттям UBAN рахунку для перерахунку пенсії, у зв`язку з чим просив негайно виконати рішення суду і перераховувати кошти на рахунок відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що АТ «СЕНС Банк» 13.03.2023 було направлено до Пенсійного фонду України заяву ОСОБА_1 про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий) рахунок в банку № НОМЕР_1 .

Листом від 10.04.2023 № 5544-5058/Л-05/8-0500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що для виплати пенсії йому необхідно надати реквізити карткового рахунку АТ «Ощадбанк», що передбачено п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», про що його було повідомлено листом від 14.02.2023 року № 0500-0217-8/13253.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо відмови виплачувати пенсію за віком відповідно до заяви з фінансової установи про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий рахунок) № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК», звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Спірним питанням в межах цієї справи є відмова відповідача виплачувати пенсію позивача на рахунок відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, врегульовані положеннями Закону № 1058-ІV.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 1058-ІV, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Приписами частини першої статті 47 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Відповідно до п.п.8-9 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

У разі відкриття поточного рахунка за зверненням органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення одержувач повинен укласти договір банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Згідно з п.10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

З урахуванням зазначеного, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції чинній на момент звернення із заявою про поновлення виплати пенсії), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції.

Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).

Отже, з аналізу вищезазначених положень вбачається, що є можливим проводити виплату пенсії громадянам шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках, які визначені Мінфіном уповноваженими для виплати пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні із заявою про поновлення пенсії від 18.05.2021 була надана заява про виплату пенсії або грошового забезпечення на рахунок відкритий в АТ «СЕНС БАНК» (раніше АТ «Альфа Бак»).

Крім того, 13.03.2023 АТ «СЕНС БАНК» повторно направило до Пенсійного фонду України заяву позивача про виплату пенсії або грошового забезпечення на поточний (картковий) рахунок відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до Переліку уповноважених банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого Міністерством фінансів України, АТ «АЛЬФА БАНК» (наразі АТ «СЕНС БАНК) включено до зазначеного переліку, отже позивач має право отримувати пенсійні виплати на поточний (картковий рахунок) відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Стосовно доводів відповідача стосовно того, що виплата пенсії позивачу як внутрішньо переміщеній особі виплачується на поточний (картковий) рахунок відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Внутрішньо переміщеною особою, в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706), є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положення ст. 7 Закону № 1706 гарантують забезпечення реалізації прав зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб, в тому числі, на пенсійне забезпечення.

Так, ч. 3 вказаної статті визначено, що громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Стаття 10 Закону № 1706 визначає повноваження Кабінету Міністрів України з питань забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Зокрема, Кабінет Міністрів України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону; здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Отже, зазначеними законодавчими нормами Кабінету Міністрів України делеговано повноваження на встановлення умов та порядку виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам.

На виконання вищевказаних повноважень 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 637) (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови № 637 Кабінет Міністрів України встановив, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Дія цієї постанови поширюється на всіх внутрішньо переміщених осіб (незалежно від обставин переселення), що спростовує посилання позивача на вимушених характер його переселення, як на підставу неможливості застосування положень такої.

Отже, Кабінетом Міністрів України встановлений особливий порядок виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам, законність якого переглядалася Верховним Судом. Так, в постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 826/11272/16 колегія суддів Верховного Суду звернула увагу на те, що метою прийняття відповідачем Постанови № 637 у редакції зі змінами, внесеними Постановами № 167 від 14.03.2016 та № 365 від 08 червня 2016 року, є збереження коштів соціально незахищених осіб, які перебувають на обліку як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення; забезпечення виплати пенсійних і соціальних допомог; недопущення застосування шахрайських схем і протиправних дій під час здійснення таких виплат.

Такі зміни прийняті з метою удосконалення системи призначення здійснення контролю за соціальними виплатами внутрішньо переміщеним особам.

Враховуючи те, що зміни до Постанови № 637 були прийняті на виконання положень Законів України та з метою реалізації політики у сфері соціального захисту переміщених осіб, надання Ощадбанку статусу уповноваженого банку в межах зазначеної програми здійснено Кабінетом Міністрів України на виконання Закону № 1706 та в межах наданих Кабінету Міністрів України повноважень.

Таким чином, внутрішньо переміщеним особам виплата пенсії здійснюється в АТ «Ощадбанк», оскільки саме зазначений банк визначено КМУ уповноваженим банком для виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам.

Однак слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закон № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Слід зауважити, що доказів на підтвердження наявності у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи суду не надано.

Крім цього, частиною 1 ст. 14 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Варто наголосити, що спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи. Реєстрація особи як внутрішньо переміщеної надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби, як то: доступ до належного житла та правової допомоги, доступ до спеціальних державних програм, зокрема адресних програм для внутрішньо переміщених осіб, тощо. Тобто, статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

На переконання суду, прийняття Закону № 1706-VII спрямоване на встановлення додаткових гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, а не на звуження їх прав, закріплених в інших законодавчих актах України, зокрема в Законі № 1058-IV, яким встановлені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Частина 1 ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, вільний вибір місця проживання.

Аналогічні положення передбачені ч. 1 ст. 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382- IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з абз.3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1382-IV вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Матеріалами справи, а саме з копії паспорта позивача вбачається, що останній реалізував своє конституційне право на вільний вибір місця проживання в порядку, встановленому Законом № 1382-IV, був знятий з реєстрації у м. Донецьку та зареєстрував місце свого проживання у м. Українськ Донецької області.

Отже, позивач має постійне місце проживання на підконтрольній Україні території, та не мав наміру користуватися додатковим захистом з боку держави, який передбачений для осіб зі статусом внутрішньо переміщених, та відповідно не отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач не має статусу внутрішньо переміщеної особи, тому слід вказати про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону № 1706 та постанов Кабінету Міністрів України, які регламентують здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, є безпідставними, оскільки позивач має постійне місце проживання на підконтрольній українській владі території України та не виявляє наміру користуватися додатковим захистом, передбаченим законодавством для внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/12569/21, яке набрало законної сили 24.01.2023 на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023, суд зобов`язував Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити на загальних підставах нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо невиплати позивачу належних пенсійних виплат нарахованих з 01.01.2016 та щомісячної пенсії відповідно до заяви про виплату пенсії або грошової допомоги на поточний (картковий рахунок) № НОМЕР_1 відкритий в АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 200/3235/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 05 грудня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук