Справа № 280/7278/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2023 року Справа № 280/7278/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 серпня 2023 року №65;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ Нявленга з 30.08.2004 по 31.12.2004, на підприємстві ТОВ Конго з 21.08.2009 по 31.12.2009, на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 01.11.2013 по 21.03.2014;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ Нявленга з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, на підприємстві ТОВ Агат з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2012, з 17.06.2014 року по 23.03.2015, з 23.07.2015 по 08.12.2015, та на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 19.07.2013 року по 31.10.2013 року, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що є отримувачем пенсії по інвалідності з 30.05.2019 року як інвалід ІІ групи, 24.04.2021 року йому виповнилося 60 років, наявний в позивача трудовий стаж складає, згідно його трудової книжки, 31 років, 6 місяців та 7 днів. Вважає, що згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 набув права на отримання пенсії за віком. Посилається на те, що на виконання рішення суду, ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянуло заяву позивача та прийняло рішення від 08 серпня 2023 року №65, яким зазначено, що за доданими до страхового стажу не враховано періоди роботи на підприємствах ТОВ "Нявленга", ТОВ "Агат", ТОВ "Енергія" та ТОВ "Конго", оскільки відсутня інформація щодо відношення в зазначені періоди до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, про нарахування та сплату страхових внесків. Прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Посилається на те, що обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на роботодавців позивача, які здійснювали нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача. Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву вх. № 45523 від 16.10.2023, де вказано, що на підставі поданих документів та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий страж позивача становить 26 років 05 місяців 22 дні. Вказує, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи на підприємствах: ТОВ Наявленго, ТОВ Агат, ТОВ Енергія та ТОВ «Конго», оскільки відсутня інформація щодо відношення в зазначені періоди роботи до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, про нарахування та сплату страхових внесків. Тому, прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 08.08.2023 №65, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Вказує, що спірні правовідносини слід розглядати відповідно до положень Угода про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, відповідно до якої пенсійне забезпечення громадян держав учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають. Відтак, оскільки за спірні періоди роботи позивача не здійснювалась сплата страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, то зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу є безпідставним. Також слід зазначити, що в листі Пенсійного фонду російської федерації від 28.11.2019 року №01-11/669 відсутня інформація про додавання до нього архівних довідок про заробітну плату позивача на вищевказаних підприємствах. В задоволенні позовної заяви просить відмовити в повному обсязі

Ухвалою суду від 25.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/7278/23. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є отримувачем пенсії по інвалідності з 30.05.2019 року як інвалід ІІ групи.

27.07.2021 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

На вказану заяву позивач отримав відмову, сформовану в листі від 02.08.2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року по справі №280/8552/21 було зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємствах ТОВ «Нявленга» з 30.08.2004р.по 31.12.2004р., на підприємстві ТОВ «Конго» з 21.08.2009р. по 31.12.2009р., на підприємстві ТОВ «Артель старателей «Енергія» з 01.11.2013р. по 21.03.2014р.; а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ «Нявленга» з 01.01.2005р. по 03.05.2005р., з 15.12.2005р. по 14.08.2006р., на підприємстві ТОВ «Агат» з 31.10.2006р. по 26.04.2007р., з 25.10.2007р. по 06.05.2008р., з 01.01.2012р. по 14.06.2012р., з 17.06.2014р. по 23.03.2015р., з 23.07.2015р. по 08.12.2015р. та на підприємстві ТОВ «Артіль старателей «Енергія» з 19.07.2013р. по 31.10.2013р., що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.07.2021р. та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні за даним позовом.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023 року вказане рішення було скасоване та прийнято нове, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком №1748 від 12 липня 2021 року та прийняти відповідне рішення. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року в адміністративній справі №280/8552/21 залишено без змін.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 280/8552/21 з урахуванням змін внесених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023, відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 08.08.2023 №65, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Позивач не погодившись з рішенням відповідача та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила призначення пенсії, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

При вирішенні питання зарахування до пільгового стажу періодів роботи, набутих на території російської федерації, слід керуватися Угодою між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 (далі Угода від 14.01.1993) та Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Згідно статті 6 Угоди від 14.01.1993 працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 Угоди від 14.01.1993 питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода про гарантії) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди про гарантії передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

За змістом Угоди про гарантії від 14.01.1993 року, пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Мовою оригіналу:

- статья 212 Трудового кодекса российской федерации: работодатель обязан обеспечить, в частности, проведение аттестации рабочих мест по условиям труда с последующей сертификацией организации работ по охране труда;

- статья 14 Федерального закона Об основах охраны труда в российской федерации от 17.07.1999 № 181-ФЗ: обязанности по обеспечению безопасных условий и охраны труда в организации возлагаются на работодателя. Работодатель обязан обеспечить, в частности, проведение аттестации рабочих мест по условиям труда с последующей сертификацией работ по охране труда в организации.

Отже, законодавцем російської федерації також покладено обов`язок забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці на роботодавця, а тому її не проведення, несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадянина його конституційного права на соціальний захист.

Викладене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Що ж стосується посилань відповідача на відсутність інформації щодо відношення в зазначені періоди роботи до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, про нарахування та сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 113 Закону № 1058-IV, держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон №2464-ІV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-ІV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою -підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-ІV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Згідно статті 106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Відтак, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судому постанові від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17 та від 01.03.2021 у справі № 423/757/17, від 27.05.2021 у справі № 343/659/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20, де суд не досліджував питання чи нараховувались позивачу, але не сплачувались страхувальником страхові внески. Сплата страхувальником страхових внесків є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску. Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Відтак суд вважає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів з підстави, такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів саме з вини позивача суду не надано.

Так, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 серпня 2023 року №65 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємствах ТОВ Нявленга з 30.08.2004 по 31.12.2004, на підприємстві ТОВ Конго з 21.08.2009 по 31.12.2009, на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 01.11.2013 по 21.03.2014, а також, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ Нявленга з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, на підприємстві ТОВ Агат з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2012, з 17.06.2014 по 23.03.2015, з 23.07.2015 по 08.12.2015 та на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 19.07.2013 по 31.10.2013, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 серпня 2023 року №65.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємствах ТОВ Нявленга з 30.08.2004 по 31.12.2004, на підприємстві ТОВ Конго з 21.08.2009 по 31.12.2009, на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 01.11.2013 по 21.03.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ Нявленга з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, на підприємстві ТОВ Агат з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2012, з 17.06.2014 по 23.03.2015, з 23.07.2015 по 08.12.2015 та на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 19.07.2013 по 31.10.2013, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.12.2023.

Суддя Л.Я. Максименко