Справа № 440/14754/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа №440/14754/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо перерахунку його довічного грошового утримання у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням фактично отриманих сум) у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 28.02.2020 №02/894/2020.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач, як суддя, набув право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Пенсійний орган внаслідок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 зменшив його розмір з 80% до 50% суддівської винагороди, що призвело до зменшення визначеного законом розміру гарантованої державою виплати.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 35-37/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що при обчисленні позивачу щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці відповідач керувався приписами статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, на підставі якої, виходячи зі стажу роботи позивача на посаді судді 20 років 11 місяців 04 дні, визначив розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди працюючого судді.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 по 26.03.2023 повернуто позивачу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 позовну заяву в частині позовних вимог про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 27.03.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

При призначенні довічного грошового утримання у квітні 2009 року пенсійний орган обчислив стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку, тривалістю 20 років 11 місяців 04 дні, зарахувавши до стажу роботи позивача: службу в Радянській Армії з 30.10.1982 по 14.02.1985 тривалістю 02 роки 03 місяці 10 днів, роботу консультантом Комсомольського міськрайонного суду Полтавської області з 18.03.1991 по 14.07.1992 тривалістю 01 рік 03 місяці 27 днів, роботу суддею Пирятинського районного суду Полтавської області з 15.07.1992 до 07.04.2009 тривалістю 16 років 08 місяців 23 дні /а.с. 39-43/.

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 у квітні 2009 року обчислене у розмірі 80% суддівської винагороди, що підтверджено копією протоколу /а.с. 40/.

28.02.2020 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Полтавській області на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 видано ОСОБА_1 довідку №02/894/2020 про суддівську винагороду станом на 18.02.2020 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці /а.с. 52/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №440/4419/20, що набрало законної сили 02.11.2020, зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації Полтавської області від 28.02.2020 №02/894/2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 /а.с. 48-51/.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №440/4419/20 ГУПФ України в Полтавській області 16.12.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 з розрахунку 50% суддівської винагороди /а.с. 53/.

У травні 2023 року позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просив здійснити йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області від 28.02.2020 №02/894/2020.

Листом від 09.06.2023 відповідач повідомив про правомірність обчислення щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у розмірі 50% суддівської винагороди виходячи з положень статті 142 Закону №1402-VIII /а.с. 18/.

Не погодившись з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від суми суддівської винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Основного Закону України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

На момент виходу позивача у відставку діяв Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів" (надалі - Закон №2862-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Частиною четвертою цієї статті було передбачено, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" (3723-12). Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 було встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента України від 20.03.2008 №248/2008).

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, яка набрала чинності з 01.03.2008, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (далі - Постанова №865) шляхом доповнення її пункту 3-1 новим абзацом такого змісту: "До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби".

01.01.2012 набрав чинності Закон України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №2453-VI), а Закон №2862-ХІІ втратив чинність.

Пунктом 11 Розділу XIII "Перехідні положення" Закону №2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так само, у абзаці четвертому пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII), що є чинним на цей час, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Разом з цим, частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII (у редакції Закону від 21.12.2016 №1798-VIII) передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Так, у силу пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується питань обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі норм Законів №2453-VI та №1402-VIII.

Так, позивачу при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у квітні 2009 року визначено його розмір виходячи з 80% оплати праці судді на дату виходу ОСОБА_1 у відставку /а.с. 44/.

Також відповідач обчислив стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку, тривалістю 20 років 11 місяців 04 дні, зарахувавши до стажу роботи позивача: службу в Радянській Армії з 30.10.1982 по 14.02.1985 тривалістю 02 роки 03 місяці 10 днів, роботу консультантом Комсомольського міськрайонного суду Полтавської області з 18.03.1991 по 14.07.1992 тривалістю 01 рік 03 місяці 27 днів, роботу суддею Пирятинського районного суду Полтавської області з 15.07.1992 до 07.04.2009 тривалістю 16 років 08 місяців 23 дні /а.с. 39-43/.

Водночас під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 відповідач так само врахував стаж роботи тривалістю 20 років 11 місяців 04 дні, зменшивши при цьому розмір відсоткового значення суддівської винагороди з 80% до 50%.

Тож спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо зменшення під час перерахунку відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, який, зокрема, у постановах від 24.09.2021 у справі №620/5437/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 15.02.2022 у справі №340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20, від 26.01.2023 у справі №500/6626/21, від 30.03.2023 у справі №280/8853/20, від 11.04.2023 у справі №200/8353/20-а, від 09.05.2023 у справі №580/112/21, від 07.06.2023 у справі №620/429/21 дійшов таких висновків:

« до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону №2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.».

За наведених обставин, при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 необхідно враховувати розмір, встановлений частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

З огляду на те, що Закон №2453-VI втратив чинність, а діючим Законом №1402-VIII не передбачено застосування відсоткового значення суддівської винагороди відповідно до Закону №2453-VI чи Закону №2862-ХІІ (за нормами якого право на відставку набув позивач), то для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відсутні правові підстави.

Водночас для правильного визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, який має застосовуватися при перерахунку, необхідно встановити дійсний стаж його роботи на посаді судді.

За обставин цієї справи обчислений пенсійним органом стаж роботи ОСОБА_1 складає 20 років 11 місяців 04 дні.

У силу наведених вище положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, для суддів, призначених чи обраних на посаду до набрання чинності Законом №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховуються також періоди відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено, про що зазначив Верховний Суд у пункті 79 постанови від 15.11.2021 у справі №580/6051/20.

Суд враховує, що Указом Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Залученою до матеріалів особової (пенсійної) справи позивача копією трудової книжки серії НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1985 до 30.06.1989 навчався у Харківському юридичному інституті на денному факультеті /а.с. 46/.

Однак половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах не була врахована відповідачем під час обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а, від 30.03.2023 у справі №280/2167/21, у яких зазначено, що положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя" були внесені зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Зазначена норма пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею, на чому також акцентовано увагу у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №243/4458/17.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент призначення позивача на посаду судді, а також звільнення його з посади судді у відставку було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах. Невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах є неправомірним, про що зазначено у постановах Верховного Суду від 15.11.2021 у справі №580/6051/20, від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.

З урахуванням наведеного, на підставі положень абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII позивач має право на врахування при обчисленні його стажу, що дає право на відставку судді та обчислення щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів.

Отже загалом стаж роботи позивача, який враховується для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, становитиме 22 роки 10 місяців 04 дні.

Як наслідок позивач має право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 54% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА у Полтавській області від 28.02.2020 №02/894/2020.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Зважаючи на вищевикладене та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів, а також здійснити з 27.03.2023 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 54% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА у Полтавській області від 28.02.2020 №02/894/2020, й провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

Позов в частині вимог за період з 19.02.2020 по 26.03.2023 позивачу повернутий ухвалою суду від 31.10.2023 з огляду на висновок про пропуск строку звернення до суду в цій частині.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково, задля чого вийти за межі позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки є учасником бойових дій /а.с. 11/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах тривалістю 01 рік 11 місяців 00 днів, а також здійснити з 27.03.2023 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням 54% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області від 28.02.2020 №02/894/2020, й провести виплати з урахуванням фактично сплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба