Справа № 725/7367/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/7367/23

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

05 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянець А. Е.,

представника позивача: Шеромова В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Чернівецької митниці Державної митної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил № 0617/40800/23 від 23.08.2023 року, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, наведене вище рішення службової особи органу владних повноважень вважає незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить нормам МК України, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення йому був незрозумілий оскільки він не володіє українською мовою. Вказує, що він дійсно 28.06.2022 року ввіз на митну території вищевказаний автомобіль, однак 19.04.2023 року до закінчення терміну тимчасового ввезення він покинув територію України. Потягом періоду перебування у Іспанії останній не мав змоги вивезти транспортний засіб у строки визначені митним кодексом, оскільки прикордонною службою було прийнято рішення щодо нього про відмову у перетині державного кордону на в`їзд в Україну строком на 90 днів, а можливість законно повернутись в Україну виникла лише 19.07.2023 року і вже 22.07.2023 року він доставив автомобіль до митного органу для його вивезення за межи території України. Окрім цього зазначає, про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили щодо порушення строку доставки вищевказаного транспортного засобу, а саме його поломки та несправності на момент виїзду з України 19.04.2023 року. Маючи змогу повернутись в Україну 19.07.2023 року відремонтував транспортний засіб та 22.07.2023 року вивозив його. Щодо необхідності повідомлення митного органу про наявність обставин непереборної сили та неможливості вивезення транспортного засобу за межі тритії України у визначені строк, вважає, що вказана обставина не є певним правопорушення. Вважає ці обставини суттєвими та такими, що свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0617/40800/23 від 23.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.481 МК України та надіслано справу на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної митної служби.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до оскаржуваної постанови митниці, 22.07.2023 року о 09 год. 15 хв. на територію п/п "Порубне-Сірет" Чернівецької митниці заїхав легковий автомобіль марки "OPEL KADETT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. Іспанії ОСОБА_1 , який слідував із України до Румунії у приватних справах.

Під час здійснення митних формальностей, згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЕАІС ДМСУ було встановлено, що гр. Іспанії ОСОБА_1 , 28.06.2022 р. ввіз на митну територію України легковий автомобіль "OPEL KADETT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Іспанія, VIN код НОМЕР_2 через пункт пропуску "Порубне-Сірет", Чернівецької митниці в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року.

Фактично гр. Іспанії ОСОБА_1 вивозить даний транспортний засіб з митної території 22.07.2023 року.

Таким чином митним органом встановлено, що громадянином гр. Іспанії ОСОБА_1 перевищено строк зворотного вивезення автомобіля "OPEL KADETT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Іспанія, VIN код НОМЕР_3 на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року більше ніж на 20 діб, але не більше ніж на 30 діб.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про порушення митних правил №0617/40800/23 від 22.07.2023 року складений у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не володіє українською мовою, перекладачем у протоколі зазначена дружина ОСОБА_2 , яка є громадянкою України, однак в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 є особою яка володіє спеціальними знаннями (іспанською мовою) та може бути перекладачем. Крім того, матеріали справи також не містять інформації про повідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду справи про порушення митних правил, оскільки будь-якого листа із вмістом повідомлення останнього про час та місце розгляду справи про порушення митних правил матеріали справи не містять, а запис зроблений під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил у даному випадку не може бути доказом належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про порушення митних правил так як відомості про належний переклад змісту протоколу вказаній особі відсутні. Відтак, через низку розбіжностей та суперечностей, що унеможливлюють всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, які компетентним органом не були з`ясовані, суд першої інстанції прийшов до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до компетентного органу.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, згідно із ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч.5 ст.481 Митного кодексу України визначено, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно із ч.1 ст.460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Положеннями ст.495 Митного кодексу України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування кожної справи, вирішення її з дотриманням закону. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу.

Як передбачено ч.2 ст.486 МК України провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (внесенням подання прокурора).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів зважає на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про порушення митних правил №0617/40800/23 від 22.07.2023 року складений у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не володіє українською мовою, перекладачем у протоколі зазначена дружина ОСОБА_2 , яка є громадянкою України.

Так, суд першої інстанції зауважив, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 є особою яка володіє спеціальними знаннями (іспанською мовою) та може бути перекладачем.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ст.503 МК встановлено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Аналіз даної статті наводить на висновок, що перекладачем може бути особа, яка володіє відповідною мовою та рівень знань якої дасть змогу здійснити необхідний переклад під час провадження у справі про порушення митних правил.

Крім того, у протоколі міститься застереження, що ОСОБА_2 як перекладача попереджено про обов`язок точно і в повному обсязі здійснювати доручений їй переклад, що підтверджується підписом останньої (а.с. 19 ).

Більше того, колегія судів приймає до уваги ту обставину, що позивач отримав примірник протоколу 22 липня 2023 року, що підтверджується його підписом. Відтак, останній мав змогу скористатися допомогою перекладача у разі наявності у нього сумнівів стосовно точності здійсненого перекладу ОСОБА_2 .

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що позивач ставить під сумнів здійснений ОСОБА_2 переклад протоколу від 22 липня 2023 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно того, що митним органом для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил залучено неналежну особу, яка не може бути перекладачем у даному випадку є помилковим та ґрунтується виключно на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що посилання суду першої інстанції про те, що позивачу не було відомо про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, то вказане твердження спростовується відомостями, що наведені у протоколі від 22 липня 2023, копію якого позивач отримав під розписку.

Стосовно посилання суду першої інстанції на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови відповідачем не з`ясовано, чи мав позивач умисел на порушення строку перебування транспортного засобу на митній території України ввезеного в режимі тимчасового ввезення на термін до 1 року, колегія суддів зважає на наступне.

Так, із суб`єктивної сторони правопорушення, що полягає в перевищенні строку зворотного вивезення автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року більше, ніж на 20 діб, але менше, ніж 30 діб, може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача, що позиція суду першої інстанції стосовно обов`язковості з`ясування відповідачем форми вини вчиненого правопорушення є помилковою, оскільки зазначена обставина не впливає на правильність кваліфікації вчиненого позивачем порушення митних правил.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В той же час, згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене вище колегія суддів зазначає, що наявними у справі доказами підтверджується порушення позивачем строку перебування транспортного засобу на митній території України ввезеного в режимі тимчасового ввезення на термін до 1 року, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.481 Митного кодексу України і відповідачем не допущено процедурних порушень при винесенні постанови №0617/40800/23 від 23.08.2023, які б могли слугувати достатньою підставою для її скасування.

Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з прийняттям нової постанови, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.