Справа № 160/10453/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 грудня 2023 рокуСправа №160/10453/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. у справі №160/10453/20, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як інваліду 3-ї групи першої категорії, із захворюванням пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 50 % мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як інваліду 3-ї групи першої категорії, із захворюванням пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, з 01.01.2015 року по 12.03.2015 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 50 % мінімальної пенсії за віком та виплатити різницю між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. у справі №160/10453/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як інваліду 3-ї групи першої категорії, із захворюванням пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі нижчому за 50 % мінімальної пенсії за віком.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 23.06.2020 року № 79/03-08/18 в частині відмови проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах не нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50 % мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як інваліду 3-ї групи першої категорії, із захворюванням пов`язаного з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах не нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50 % мінімальної пенсії за віком та виплатити різницю між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.

У іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

04.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. у справі №160/10453/20, в обґрунтування якої зазначено, що на виконання рішення суду було видано виконавчий лист від 22.02.2021 р. на виконання якого, постановою від 26.02.2021р. було відрите виконавче провадження № 64620538. В ході виконавчого провадження відповідач повідомив про нарахування пенсії позивачу на виконання рішення суду листом від 26.06.2021р. додавши розрахунок, згідно розрахунку за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 по 31.05,2021 на користь позивача відповідачем було нарахована заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 459 168,35 гривень. А також повідомлено про нарахування позивачу пенсії з 01.06.2021 в сумі 11 128,00 грн., з 01.07.2021 - 12051,00 грн., з 01.12.2021 - 12571,00 грн., з 20.09.2022 - 12 571 грн. - довічно.

Заявник зазначає, що виплату відповідач фактично не здійснив через відсутність відповідного фінансування. У зв`язку із неповним виконанням (в частині виплати) державний виконавець двічі наклав на відповідача штраф та направив повідомлення до поліції щодо вчинення відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України, а виконавче провадження закрив, з підстав п.11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", при цьому виконавчий лист повернув до суду.

Відтак, відповідач здійснив виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії в повному обсязі, про що свідчать дані його розрахунку.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача по виплаті пенсії позивачу відповідач у грудня 2020 року збільшує нараховану пенсію позивача відповідно до збільшення прожиткового мінімуму встановленого для осіб які втратили працездатність (1769 грн.) та нараховує пенсію у розмірі 11 498,50 грн., що складає 6,5 мінімальних пенсій за віком. Однак з січня, 2021 року зменшує нараховану пенсію до рівня, який існував в листопаді 2020 року - 11 128 грн. яка складається з 6,5 мінімальних пенсій за віком узятих до розрахунку станом на 11.2020р. у розмірі 1712 грн.

Зазначене свідчить про неналежне нарахуванням пенсії за період з 01.2021 р. по 06.2021 р. на виконання рішення суду та, відповідно, призводить до зменшення суми заборгованості відповідача, оскільки відповідно до ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, розмір якого визначається щороку Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік.

Про нарахування пенсії позивач дізнався лише за фактом виплати у червні пенсії в сумі 11 128 гривень, що є меншим за розмір, який має бути наряхований, але близько до цього розміру.

У червні мінімальна пенсія за віком становила 1769 грн., а отже 6,5 мінімальних пенсій за віком має становити 11498,50 грн., що становить мінімальний розмір пенсії заявника за рішенням суд.

У липні 2021 року мінімальна пенсія за віком, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» затверджена у розмірі 1854 грн., що визначає мінімальний розмір пенсії позивача нарахованої на виконання рішення суду, мав становити 12 051 грн.

У своєму розрахунку нарахованої позивачу пенсії, який відповідачем було надано на адресу виконавчої служби, відповідачем зазначено, що позивачу нібито нараховано пенсію з 01.07.2020р. у розмірі 12051 грн., з 01.12.2021 р. та довічно 12571,00 грн.

Однак після закінчення виконавчого провадження відповідач припинив нарахування пенсії позивачу у розмірі визначеному рішенням суду зменшивши пенсію до 6891 гривень. Позивач, очікуючи, що неправомірність виконання рішення суду буде встановлено в ході розгляду кримінальної справи, за повідомленням державного виконавця від 30.08.2021р. Проте, про хід слідства позивача не повідомляла ані поліція, ані виконавча служба.

07.02.2022 р. представник позивача звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про хід виконання рішення суду через електронний кабінет. Відповідачем була надана відповідь від 28.04.2022 р., в тексті якої зазначено, що всупереч інформації наданої до відділу державної виконавчої служби листом від 26.06.2021р. повідомляє, що на виконання рішення суду за період 3 01.01.2014 року пo 02.08.2014 року та з 01.01.2016 по 31.05.2021 на користь позивача відповідачем була нарахована заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 262 464,30 гривень. Хоча за інформацією наданою до виконавчої служби листом від 26.06.2021р. розмір нарахованої заборгованості становив 459 168,35 гривень, що було правильно розрахованою сумою.

У зв`язку із встановленням неналежного виконання рішення суду позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про виконання рішення суду неправомірним. Однак, ухвалою суду від 14.03.2022 р. у справі №160/10453/20 Дніпропетровській окружним адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви з підстав завершення виконавчого провадження №64620538.

Для усунення зазначених недоліків виконання рішення суду та виключення помилки у нарахуванні, позивач знов звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою надання пояснень щодо нарахування заборгованості з пенсії та усунення відповідачем порушень нарахування.

Однак, листом від 23.02.2023р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не усунула порушень виконання рішення суду надавши розрахунок заборгованості пенсії позивача за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року по 31.05.2021 року у розмірі 266 611,30 гривень, що на 192 557,05 гривень менше ніж було нараховано в ході ВП №64620538.

Також, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповіді від 23.02.2023р зазначено, що змінено нарахування поточної пенсії позивача, яку замість 12 571 грн. нараховано у розмірі 6891 грн., що є неналежним виконанням рішення суду та потребує відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом від 22.02.2021 р.

Відповідач відмовив у відкритті провадження повідомленням від 11.05.2023 р. Підставою відмови відповідач зазначив п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки виконавчий документ вже перебував на виконанні та був повернутий до суду з підстав передбачених п. 11 ч. 1 ст. 39. ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, зазначена підстава повернення виконавчого документу є неправомірною, оскільки може бути лише у випадку якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Рішенням від 23 червня 2023 року у справі № 160/11593/23 Дніпропетровський окружний адміністративний суд скасував постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 30.08.2021 про закінчення виконавчого провадження № 64620538 та відмову від 11.05.2023р. №18649 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

На виконання від 23 червня 2023 року у справі № 160/11593/23 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відновив виконавче провадження 64620538 постановою від 22.08.2023р. та направив на адресу відповідача вимогу про виконання рішення суду з урахуванням рішення від 23.06.2023 у справі № 160/11593/23.

Проте, відповідач рішення суду не виконує, а те виконання яке було здійснене відповідачем, з наведеного вище є неналежним виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 160/10453/20.

На підставі означеного вище, представник заявника просить суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по нарахуванню ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі № 160/10453/20, в частині застосування розміру мінімальної пенсії за віком неправомірними; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при нарахуванні ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №160/10453/20, пенсії у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком встановлений статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" здійснюючи довічно перерахунок пенсії позивача, у разі зміни розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 383 КАС України, визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, відповідно до норм ст.383 КАС України:

1. особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

2. У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

3. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

4. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

5. У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

6. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Розглядаючи подану позивачем заяву, суд зазначає наступне.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі №160/10453/20, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу представника заявника Пристромці Максиму лист «Про розгляд звернення» від 23.02.2023 р. №6053-3228/П-01/8-0400/23, в тексті якого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію як особа з інвалідністю в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 р. по справі №160/10453/20 зобов`язано Головне управління. Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи першої категорії, із захворюванням пов`язаним з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 01.01.2016 основної пенсії по інвалідності у розмірах не нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50% мінімальної пенсії за віком та виплатити різницю між фактично, виплаченою та нарахованою пенсією.

На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили 11.01.2021 р., ОСОБА_2 проведено відповідний перерахунок.

Виплати за рішеннями суду, в яких не вказана кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, здійснюються до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи своє рішення.

Враховуючи зазначене, з 01.01.2016р. пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та розмір пенсійної виплати склав 6981,00 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фонду не включені до складу Державного Бюджету України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Заборгованість за рішенням суду від 08.12.2020 по справі №160/10453/20 за період: з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. та з 01.01.2016р. по 31.05.2021р. буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду.

Інформація про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01.01.2014р. по 31.05.2021р. надана в додатку.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян", у разі незгоди, з рішення Пенсійного фонду України Ви можете оскаржити в органах вищого рівня або в судовому порядку.

На підставі означеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок пенсії.

При цьому, в тексті рішення від 23.02.2023 р. за №№6053-3228/П-01/8-0400/23 зазначено, що заборгованість за рішенням суду від 08.12.2020р. по справі №160/10453/20 за період: з 01.01.2014р. по 02.08.2014р. та з 01.01.2016р. по 31.05.2021р. буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду.

На підставі означеного, суд зазначає, що Головне управління вжило конкретні заходи з метою виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі №160/10453/20. Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від волі Головного управління і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. Дана ситуація зумовлена дефіцитом бюджетних призначень на фінансування таких виплат у загальнодержавному масштабі.

Суд зауважує, що застосування до суб`єкта владних повноважень судом приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

У контексті розуміння вимог чинного законодавства протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, про що зазначив у постанові від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17 Верховний суд України, роз`яснивши при цьому, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З огляду на вищевикладене, суд вказує на те, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Так, заявником разом із заявою надано на адресу суду докази того, що на виконання рішення суду у даній справі ОСОБА_1 за період з 01.01.2014р.-02.08.2014р. та з 01.01.2016р. по 31.05.2021р. нарахована сума пенсії у розмірі 266611,3 гривень.

Проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Так, з тексту листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 23.02.2023 р. судом встановлено, що ним проведений перерахунок пенсії з 01.01.2016 р. Розмір пенсії ОСОБА_1 переглянуто, який після перерахунку складає 6981,00 грн.

Зазначене вище, свідчить про часткове виконання рішення суду від 07.12.2020 р. у справі №160/10453/20.

Таким чином, боржником вжито конкретних заходів з метою виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року по справі №160/10453/20.

Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від волі боржника, оскільки виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262, згідно статті 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У той же час, боржник не є головним розпорядником бюджетних коштів.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність боржника щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року по справі № 160/10453/20. Судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на відсутність у спірних відносинах протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. у справі №160/10453/20, а отже відмовляє в задоволенні.

Керуючись ст.ст. 242-244, 248, 250, 254, 255, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020р. у справі №160/10453/20 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька