Справа № 127/34844/23
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/267/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката Кобзіної А.С.,

представника відповідача Химича Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ № 8005358 від 24.10.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2023 року, позивач звернувся до суду з позовом УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ №8005358 від 24.10.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

24.10.2023 інспектором УПП у Вінницькій області Регушем В.М., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕАТ №8005358 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕАТ №8005358 від 24.10.2023підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв.

Таким чином, позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8005358 від 24.10.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позивач та його адвокат в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Химич Д.В. в судовому засіданні вказав, що обставини, викладені в позовній заяві є суб`єктивною думкою позивача та не підтверджуються будь-якими доказами. За таких обставин просив відмовити позивачу у позові за безпідставністю вимог.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Представником відповідача 23.11.2023 року на адресу суду було надано відзив на позовну заяву з додатками та відеозаписами.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАТ № 8005358 від 24.10.2023 року, винесеною інспектором батальйону №1 роти №4 УПП у Вінницькій області сержантом поліції Регуш Владиславом Миколайовичем, на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 24.10.2023 року близько 13 год. 04 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 315 д.н.з. НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.4а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, так як вимога працівників поліції була безпідставна.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис, наданий представником відповідача. На відеозаписі зафіксовано, що позивач дійсно не пред`явив посвідчення водія, відповідної категорії на вимогу представника поліції.У зв`язку з відмовою надавати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, інспектором Регушем В.М. було роз`яснено позивачу, що відносно нього буде складено постанову за порушення вимог п.2.4 (а) ПДР України та буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією того, як на пряму вимогу інспектора поліції надати посвідчення водія, ОСОБА_1 відмовляє, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17.

Крім того, у постанові Касаційного адміністративного суду від 25.03.2019 (справа №127/19283/17) Верховним судом зазначено наступне: «Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи».

У значених постановах Верховним Судом наголошено, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 24.10.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ № 8005358 від 24.10.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАТ №8005358 від 24.10.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 126 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя