Справа № 280/8564/23
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 грудня 2023 року Справа № 280/8564/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

13.10.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач), в якому позивач із урахуванням уточнень просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Вельможко А.І., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1144404 від 12.10.2023.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у неї наявний необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020. Позивач 12.06.2023 у віці 51 року звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення відповідного виду пенсії, однак рішенням від 05.10.2023 № 73 відповідач відмовив у призначенні пенсії відповідного виду у зв`язку з тим, що позивач не досягла пенсійного віку.

На думку позивача, рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним, оскільки з 23.01.2020 в Україні одночасно існують два нормативно-правових акти, які по-різному регламентують правила призначення пенсій машиністам насосних установок, а саме: Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (в редакції яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) та Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, величина показника вікового цензу для жінок відповідно до положень Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» становить 50 років, натомість за приписами Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідний показник становить 55 років. Позивач вважає, що у спірних правовідносинах перевагу у правозастосуванні слід віддати найбільш сприятливому для нього закону щодо вікового цензу, а саме п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

02.11.2023 судом отримано письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (вх.№ 48669 від 02.11.2023), в якому пенсійний орган просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки з 01.01.2004 питання призначення пенсій за віком, у тому числі на пільгових умовах, визначаються положеннями Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за С виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зауважило, що позивач станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не досягла пенсійного віку в обсязі 55 року, тому підстави для призначення їй відповідного виду пенсії відсутні. Окремо Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було наголошено на тому, що під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» вже втратив чинність, а тому його положення до спірних правовідносин не можуть бути застосовані. Крім того, за позицією пенсійного органу, позивач обрала невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки питання призначення пенсії належить до виключної компетенції пенсійного органу.

06.11.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 49227 від 06.11.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки за матеріалами електронної пенсійної справи позивач на дату звернення за призначенням пенсії досягла 51 року, її загальний стаж становив 33 роки 8 місяців 15 днів, з яких: пільговий стаж за Списком № 1 складає 00 років 11 місяців 9 днів, за Списиком № 2 10 років 2 місяці 13 днів. Тобто, позивач, за позицією відповідача, не досягла встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку. Також відповідачем зазначено, що Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах по відношенню до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Окремо у відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що позивач досягла 50-річного віку та набула передбачених Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах у лютому 2022 року, тобто у період, коли вказаний нормативно-правовий акт втратив чинність. Натомість, чинними залишають положення ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім іншого, питання призначення пенсії, як стверджує відповідач, належать до сфери дискреційних повноважень пенсійного органу. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 29.03.2006.

У зв`язку з набуттям 15.02.2022 п`ятдесятирічного віку позивач 27.09.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII) (а.с.15-16).

За правилами екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи були передані на розгляд відповідачу.

Рішенням від 05.10.2023 № 73 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки остання не досягла пенсійного віку згідно з діючим законодавством в установленому законом порядку (а.с.17).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

09.07.2003 Верховною Радою України був ухвалений Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV), який визначив принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Частиною 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у ч. 4 ст. 114. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

03.10.2017 Верховною Радою України був ухвалений Закон України № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV доповнено розділом XVI-I «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», до якого віднесена ст. 114, зміст якої у досліджуваній частині наведений вище.

Також зазначена норма передбачає зміст, ідентичний п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII) щодо підвищення на 5 років стажу роботи, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Слід зазначити, що за конституційним поданням народних депутатів України Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» перевірявся на відповідність Конституції України.

Зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі 1-5/2018(746/15) (далі Рішення № 1-р/2020) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст. 13, ч. 2 ст. 14, п.п. «б» «г» ст. 54 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, яка за предметом свого правового регулювання є аналогічною досліджуваному публічно-правовому спору, зауважила, що на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 111290813).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 87951282).

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Так, судом встановлено, що 15.02.2022 позивач досягла п`ятдесятирічного віку. 27.09.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII (а.с.15-16), яка разом із доданими до неї документами за екстериторіальності була передана на розгляд відповідачу. Рішенням від 05.10.2023 № 73 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки остання не досягла пенсійного віку згідно з діючим законодавством в установленому законом порядку (а.с.17).

Отже, приймаючи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, яка за характером правовідносин є аналогічною даній справі, враховуючи, що на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач досягла п`ятдесятирічного віку та мала загальний страховий стаж роботи 33 роки 8 місяців 15 днів (у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 0 років 11 місяців 9 днів, за Списком № 2 10 років 2 місяці 13 днів), суд доходить висновку, що позивач мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, однак відповідач безпідставно відмовив позивачу у реалізації вказаного права.

За таких обставин, суд оцінює рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як протиправне. Належних та достатніх доказів зворотнього відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність рішення відповідача від 05.10.2023 № 73 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також вмотивовано наявність правових підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

У свою чергу, відповідач не надав суду доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією про сплату від 13.10.2023 № 8507-1516-9107-4881 (а.с.20) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 858,88 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.10.2023 № 73 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу з 27.09.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

Судовий збір у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 04 грудня 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус