Справа № 400/2837/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2837/23

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо оформлення одноразової грошової допомоги (компенсаційних виплат) позивачу;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити грошову допомогу позивачу у зв`язку з оформленням II групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справі України в Миколаївській області, у 2000 році йому призначено пенсію внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за вислугу років. 20 вересня 2022 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, безстроково, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тому ОСОБА_1 має право на виплату грошової допомоги.

Міністерство внутрішніх справ України надало до суду відзив, в якому заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги не ґрунтується на законі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття та повернення документів з питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.22 з доданими до неї документами щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІI групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", з урахуванням висновків суду, викладених в рішенні у даній справі.

Відмовлено у задоволенні вимоги про зобов`язання здійснити нарахування та виплатити грошову допомогу позивачу у зв`язку з оформленням II групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Зокрема, апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції, що позивач на час звільнення відносився до працівників міліції, оскільки як майор внутрішньої служби, належав до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони.

Аргументуючи свою позицію апелянт вказав, що Міністерство внутрішніх справ України не здійснює розгляд документів щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про Національну поліцію» та Кодексу цивільного захисту України, бо до їх компетенції відноситься розгляд документів з таких питань виключно відповідно Порядку №850

Додатково апелянт зазначає, що суд першої інстанції протиправно вийшов за межі позовних вимог та застосував до спірних правовідносин Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 21 жовтня 2015 року №850, однак, зазначені норми на дані правовідносини не розповсюджуються.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Позивач є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до відомостей послужного списку та наказу № 4 від 06.01.2000 про звільнення ОСОБА_1 , позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 01.10.1978 до 05.01.2000, був звільнений зі служби з спеціальним званням "майор внутрішньої служби".

Згідно з даними свідоцтва про хворобу № 118 від 21.02.2000, захворювання позивача пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою МСЕК серії 12ААВ № 451793 від 20.09.2022 позивачу встановлено II групу інвалідності, захворювання пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, видано безстроково.

У зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала через захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України Про Національну поліцію.

Відповідач листом від 27.10.2022 № О-13079/15 повідомив ОСОБА_1 , що під час розгляду матеріалів встановлено, що позивач проходив службу та звільнений з посади викладача учбового пункту УДПО УМВС України в Миколаївській області, з спеціальним званням майора внутрішньої служби. Вказано, що виплата одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності була передбачена для осіб рядового та начальницького складу державної пожежної охорони ст. 23 Закону України Про пожежну безпеку, тому підстави для призначення позивачу грошової допомоги на підставі Закону України Про Національну поліцію відсутні, адже Закон України Про Національну поліцію поширюється лише на поліцейських.

Вважаючи вищевказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент встановлення позивачу II групи інвалідності, а також на момент звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, був чинний Порядок №850, а право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", мало здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Суд першої інстанції зазначив, що позивач на час звільнення відносився до працівників міліції. Про зазначене свідчать такі документи, як лист ГУ ДСНС у Миколаївській області від 27.10.2022 № 5902-5041/5906.02, в якому повідомлялось позивачу про необхідність звернення за довідкою для перерахунку пенсії за вислугу років до відповідного органу МВС, а не ДСНС; довідка про грошове забезпечення позивача від 25.06.2021 № 33-35-О-08, видана ДУ ТМО МВС по Миколаївській області, що також свідчить, що позивач відносився до працівників міліції.

Таким чином, суд першої інстанції виснував, що твердження відповідача стосовно нерозповсюдження на спірні правовідносини Перехідних положень Закону України Про Національну поліцію, статті 23 Закону України "Про міліцію" в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" № 208-VІІІ від 13 лютого 2015 року внаслідок відсутності спеціального звання міліції у позивача, є безпідставними.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносно доводів апелянта про те, що позивач на час звільнення не відносився до працівників міліції, а тому Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України 21 жовтня 2015 року №850 на спірні правовідносини не розповсюджуються, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

2 липня 2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про пожежну безпеку" порядок та умови проходження служби в державній пожежній охороні регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114.

Відповідно до пункту 1 зазначеного Положення до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пунктом 2 Положення передбачено, що спеціальне звання майор внутрішньої служби є рівнозначним спеціальному званню майор міліції.

Суд першої інстанції слушно послався на рішення Конституційного суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини шостої статті 22 Закону України Про міліцію та частини сьомої статті 22 Закону України Про пожежну безпеку (справа щодо права на пільги) Конституційний суд зазначив, що служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення

Матеріали справи свідчать про те, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому останній, на переконання колегії суддів, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі №2340/4545/18, від 08 грудня 2021 року справа № 580/1204/19.

Відносно доводів апелянта, що Міністерство внутрішніх справ України здійснює розгляд документів щодо призначення одноразової грошової допомоги виключно відповідно Порядку №850, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерствк внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Довідкою МСЕК серії 12ААВ № 451793 від 20.09.2022 позивачу встановлено II групу інвалідності, захворювання пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, видано безстроково.

Вірними є і доводи суду, що оскільки заява та інші передбачені Порядком № 850 документи про призначення одноразової грошової допомоги повернуті позивачу без розгляду по суті та прийняття відповідного рішення, належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,316, 322,325,328,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко