Справа № 520/21257/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року № 520/21257/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.,

за участі:

секретаря судового засідання Крамної А.М.,

представника позивача Гофельд Г.С.,

представника відповідача Пульної Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА РАССВЕТ до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА РАССВЕТ звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 №2 Головного управління Державної податкової служби у Харківський області (код за ЄДРПОУ ВП 43983495, зареєстроване за адресою: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 №2 Головного управління Державної податкової служби у Харківський області, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Головне управління ДПС у Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позовної заяви заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ АГРОФІРМА «РАССВЕТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено акт від 09.08.2021 № 13573/20-40-07-02-08/30712821.

Контролюючий орган зокрема дійшов висновку, що позивачем порушено п. 103.2, п. 103.3, п. 103.4, п. 103.5, п. 103.8, п. 103.10 ст. 103, пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПКУ, а саме: занижено розмір податку на доходи нерезидента у вигляді дивідендів за період з 01.04.2017 по 31.03.2021 всього у сумі 7 049 280 гривень.

Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 №2, яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 7049280,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п.103.1 ст.103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Згідно з п.103.2 ст.103 Податкового кодексу України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором) і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Отже, умовами застосування під час виплати іноземній юридичній особі доходу із джерелом походження з України правила звільнення від оподаткування або правила зменшеної ставки податку є одночасна сукупність: 1) існування в одержувача доходу правового статусу бенефіціара; 2) існування в одержувача доходу правового статусу резидента країни, з якою укладено міжнародний договір.

За приписами п.103.4 ст.103 Податкового кодексу України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.103.5 ст.103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Водночас, відповідно до п.103.8 ст.108 Податкового кодексу України особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.

Таким чином, законодавством України прямо передбачено існування випадку, коли фізична відсутність довідки на підтвердження того, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, як на момент виплати доходу, так і на момент проведення податкової перевірки не призводить до виникнення наслідків у порядку п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України.

При цьому, п.103.10 ст.103 Податкового кодексу України визначено, що у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.

Тобто, платник податку має право застосувати звільнення (зменшення) від оподаткування при виплаті доходів нерезиденту, якщо: це передбачено положеннями чинного міжнародного договору України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати; якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, що підтверджується відповідною довідкою.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 815/94/16.

З огляду на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), слід зазначити, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли при розв`язанні колізії між положеннями п.44.6 ст.44 і п.103.10 ст.103 Податкового кодексу України з одного боку та п.103.8 ст.103 Податкового кодексу України з іншого боку - пріоритет у застосуванні належить віддати п.103.8 ст.103 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.141.4.1 ст.141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту; е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження наступних інвестиційних активів: цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав у статутному капіталі юридичних осіб резидентів, крім тих, що знаходяться в обігу на фондовій біржі, що входить до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "а" підпункту 141.4.11 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу; акцій, корпоративних прав, часток в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи), крім тих, що знаходяться в обігу на фондовій біржі, що входить до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "а підпункту 141.4.11 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу, що відповідають таким умовам: а) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав іноземної юридичної особи на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок акцій, часток в українській юридичній особі, які належать зазначеній іноземній юридичній особі прямо або опосередковано, та б) у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток в українській юридичній особі на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій українській юридичній особі або використовується такою українською юридичною особою на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; акцій, корпоративних прав у статутному капіталі юридичної особи - резидента України, за умови що у будь-який час впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість таких акцій, корпоративних прав на 50 і більше відсотків утворювалась за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій юридичній особі - резиденту України або використовується такою юридичною особою - резидентом України на підставі договору операційної або фінансової оренди (лізінгу) чи аналогічного договору, і таке використання має відображатися в обліку такої юридичної особи як актив, у тому числі актив з права користування, згідно з вимогами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав (для цілей абзаців четвертого та шостого підпункту "е" цього підпункту) та нерухомого майна (для цілей абзаців п`ятого та шостого підпункту "е" цього підпункту) визначається на підставі балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку як найвища сума у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, та підлягає порівнянню з вартістю іншого майна (активів) згідно з балансовою (залишковою) вартістю за даними бухгалтерського обліку такої юридичної особи; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів щодо брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів; й) доходи від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів, розташованих на території України, що належать нерезиденту; к) інші доходи від провадження нерезидентом господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту (постійному представництву іншого нерезидента) від такого нерезидента, у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Отже, за п.п. "б" п.п.141.4.1 ст.141 Податкового кодексу України дохід іноземної юридичної особи джерелом походження з України у вигляді дивідендів від резидента України підлягає оподаткуванню у джерела виплати.

Згідно з п.п.141.4.2 ст.141 Податкового кодексу України резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або інший нерезидент, який провадить господарську діяльність через постійне представництво на території України, які здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4 - 141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Вимоги цього абзацу не застосовуються до доходів нерезидентів, що отримуються ними через їх постійні представництва на території України.

Отже, за п.п. "б" п.п.141.4.1 ст.141 Податкового кодексу України дохід іноземної юридичної особи джерелом походження з України у вигляді дивідендів від резидента України підлягає оподаткуванню у джерела виплати або за ставкою 15% за рахунок суми платежу, або за ставкою міжнародного договору України з країною резиденції особи, на користь якої здійснюються виплати, що набрали чинності (у даному випадку - Французької Республіки).

На запит контролюючого органу від 23.07.2021 ТОВ «АГРОФІРМА «РАССВЕТ» надано надавалися довідки податкового резидента АТСТ «ІНВЕСТКОМПАНІЯ» №730-FR-ANG-SD за 2019 - видана 21.07.2021, завірена апостилем 16.07.2021 під №15845-С, довідка податкового резидента №730-FR-ANG-SD за 2020 - видана 21.07.2021, завірена апостилем 16.07.2021 під №15842-С.

Відповідач посилався на те, що надані скаржником довідки апостильовані раніше ніж були видані, що вказує на їх не відповідність

Вказані довідки податкового резидента АТСТ «ІНВЕСТКОМПАНІЯ» №730-FR-ANG-SD за 2019, та 2020 - видані 21.07.2021 р., завірені апостилем 16.07.2021 р., мають технічну помилку при здійсненні апостилювання, а саме невірну дату печатки, про що свідчить лист уповноваженого органу Франції про визнання та виправлення помилки.

Згідно Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» Україна приєдналась до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів.

Відповідно до Конвенції що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ.

За визначенням на офіційному сайті Міністерства юстиції апостиль - це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав-учасниць Конвенції. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Таким чином, апостилем лише засвідчується справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Отже, дефектність самого апостилю не може спростувати факт резидентства Франції юридичної особи.

При цьому, позивачем надавалась довідка податкового резидента за 2019 - видана 12.12.2019, завірена апостилем 14.06.2021, довідка податкового резидента за 2020 - видана 21.04.2021, завірена апостилем 14.06.2021, довідка податкового резидента за 2021 - видана 02.06.2021, завірена апостилем 14.06.2021 (а.с. 126-133).

Також, відповідач посилався на те, що назва довідки затвердженої форми французькою мовою «Certificat de residence fiscal», а в довідці, яка надана Товариством назва французькою мовою «Attestation de residence fiscal».

Проте, судовим розглядом встановлено що, надані позивачем довідки (а.с. 107 112) мають назву французькою мовою «Certificat de residence fiscal».

Отже, вказані посилання відповідача є необґгрунтованими.

Крім того, податковий орган зазначив, що в довідках не співпадають назви граф та їх порядок, відмітки про вид доходу (без зазначення суми доходу) у наданих Товариством довідках присутні, але з приміткою: «нижче зазначені відомості вказані для інформації. Вони не підтверджуються даною довідкою».

Також, податковий орган посилався на те, що довідка видається на бланку Міністерства бюджету Франції (Міністерства бюджету, державних рахунків та цивільної адміністрації Франції) (MINISTERE DU BUDGET DES COMPTES PUBLICS ET DE LA FONCTION PABLIQUE), тоді як надані довідки видані на бланку іншого органу.

Проте, судовим розглядом встановлено, що надані довідки відповідають формі, про яку повідомлено листом Міністерства фінансів України від 02.07.2020 № 11410-10-10/19853.

Враховуючи викладене, надані ТОВ «АФ «РАССВЕТ» довідки підтверджують резидентство Франції АТСТ «ІНВЕСТКОМПАНІЯ».

Законом України від 03.03.1998 р. №150/98-ВР ратифікована Конвенція між Урядом України та Урядом Французької Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно.

Відповідно до п.1 ст.4 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування для цілей цієї Конвенції термін "резидент Договірної Держави" означає будь-яку особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, місцеперебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або іншого аналогічного критерію. Але цей термін не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки на підставі одержання доходів з джерел у цій Державі або стосовно майна, що в ній знаходиться.

У силу ст.10 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Державі (пункт 1 ст.10). Однак, такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо фактичний власник дивідендів є резидентом другої Договірної Держави, то податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати: а) 5 відсотків суми дивідендів, якщо право на дивіденди фактично має компанія, яка володіє прямо або посередньо: і) 20 відсотками капіталу компанії, яка сплачує дивіденди, у випадку, якщо компанія є резидентом України; іі) 10 відсотками капіталу компанії, яка сплачує дивіденди, у випадку, якщо компанія є резидентом Франції; b) 15 відсотків валової суми дивідендів в інших випадках. Положення цього пункту не впливають на оподаткування компанії стосовно прибутку, з якого сплачуються дивіденди (п.2 ст.10).

Незважаючи на положення пунктів 1 і 2, дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, підлягають оподаткуванню тільки в другій Договірній Державі, якщо такими дивідендами фактично володіє одна або декілька компаній, які є резидентами цієї другої Держави і якщо: a) ця або ці компанії разом володіють прямо або посередньо принаймні 50 процентами капіталу компанії, що сплачує дивіденди, і загальна сума їх інвестицій в цю компанію складає не менше 5 мільйонів французьких франків або їх еквівалента в українській валюті; або b) їх інвестиція у компанію, що сплачує дивіденди, гарантується або страхується другою Державою, її центральним банком або будь-якою особою, що діє від імені цієї другої Держави. Положення цього пункту не впливають на оподаткування компанії стосовно прибутку, з якого сплачуються дивіденди (п.3 ст.10).

Одержувач дивідендів за проведеними ТОВ АГРОФІРМА РАССВЕТ у 2019-2021 роках платежами (іноземна юридична особа дійсний резидент Французької Республіки АТСТ "Інвесткомпанія") є єдиним учасником ТОВ АГРОФІРМА РАССВЕТ, а відтак володіє 100% корпоративних прав Товариства.

Так, протягом спірного періоду іноземна юридична особа - одержувач доходу із джерелом походження з України був резидентом Французької Республіки.

За таких обставин, проведення позивачем платежів з дивідендів на користь іноземної юридичної особи дійсного резидента Французької Республіки у 2019 р.-2021 р. відповідно до п.103.8 ст.103 Податкового кодексу України дає підстави для сплати ТОВ «АГРОФІРМА «РАССВЕТ» податку у розмірі 5%.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 №2 Головного управління ДПС у Харківський області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА РАССВЕТ (62421, Харківська обл., Харківський р-н, с. Тернова) до Головного управління ДПС у Харківській області (м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, 61057) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.08.2021 №2 Головного управління ДПС у Харківський області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, 61057) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА РАССВЕТ (62421, Харківська обл., Харківський р-н, с. Тернова) сплачений судовий збір в сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 04.12.2023 року