Справа № 337/4783/23
Суддя: Ширіна С. А.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 337/4783/23
Провадження № 2-а/337/85/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ширіної С.А.,

за участі: секретаря судового засідання Бикової С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та до тимчасово виконуючого обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карташева Віталія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Шевченко О.І. звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції та до тимчасово виконуючого обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карташева Віталія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 721704 від 16.08.2023 року.

Згідно оскаржуваної позивачем Постанови, 08.08.2023 року о 10 год. 25 хв., у м. Запоріжжі по вулиці Міській 1, водій (позивач) керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 411 CDI номерний знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Розумівка-Універсам» з технічною несправністю, а саме, на передню та на задню вісі з ліва та права встановлені колеса шин та ліва шина має малюнок товщиною меньше 2,00 мм., та в середньому складає 1,00 мм. За таких обставин, відповідач вважає, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 16.08.2023 р. відповідач виніс Постанову серії БАБ № 721704, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, а також застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680,00 грн.

Із вказаною постановою серії БАБ № 721704 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складеною тимчасово виконуючим обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Карташевим Віталійем Сергійовичем, позивач не згоден, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, товщина малюнку протектору всіх чотирьох шин встановлених на транспортному засобі була більше ніж 2,00 мм., та вказані колеса були у справному технічному стані.

До того ж, позивач зазначив, що поліцейським не було здійснено дій спрямованих на належну фіксацію виявлених порушень, отже, дії поліцейського щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності були упереджені та не підтверджені жодними доказами.

Ухвалою судді від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі і призначено до судового розгляду у спрощеному провадженні.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представником позивача подано за допомогою підсистеми «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представником відповідача (Департаменту патрульної поліції) у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятиденний строк надійшов відзив на позовну заяву. У зазначеному відзиві представник відповідача у задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити у повному обсязі, оскільки вважає вимоги позивача необгрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, а також просив розглянути справу за його відсутності.

Від відповідача (виконуючого обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карташева Віталія Сергійовича відзив на позовну заяву не надходив, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позиції учасників справи, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Постановою серії БАБ № 721704 від 16.08.2023 р. винесеною тимчасово виконуючим обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Карташевим Віталієм Сергійовичем, позивача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, а також застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 680,00 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст.283 КУпАП Постанова повинна містити:

-найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

-дату розгляду справи;

-відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

-опис обставин, установлених під час розгляду справи;

-зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

-прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

-дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

-транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

-технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Однак, як встановлено судом виходячи із наявних у матеріалах цієї справи даних, ці вимоги ст.283 КУпАП відповідачем не були виконані, не зазначені докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

В порушення зазначеної норми, оскаржена постанова містить посилання на опис обставин, установлених при розгляді справи, та диспозицією статті КУпАП, на яку міститься посилання в оскаржуваній Постанові, оскільки факти зазначені в постанові не відтворюють фактичних обставин справи, їх не ідентифікують та відповідно не є доведеними.

Крім того, судом було встановлено, що транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 411 CDI р.н. НОМЕР_1 , відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01161-02870-23 від 01.08.2023 наявного у матеріалах цієї справи, знаходиться у справному технічному стані.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не були з`ясовані обставини справи, а саме: не було встановлено факту чи дійсно позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП і чи наявний у даній конкретній ситуації склад адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи та неповноту перевірки за фактом здійснених позивачем дій, які потягли за собою накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу.

Разом з тим, матеріали цієї адміністративної справи містять наданий відповідачем разом з відзивом на позовну заяву диск, на якому містився відеозапис з бодікамери, виконуючого обов`язки інспектора старшого лейтенанту Карташева В.С.

Суд ознайомившись із вказаним відеозаписом зробленим на бодікамеру дійшов до висновків про те, що на вказаному відеозаписі, жодним чином не вбачається повна фіксація проведення перевірки малюнку товщини протектору шини тимчасово виконуючим обов`язки інспектора старшим лейтенантом Карташевим В.С. Крім того, на вказаному відеозаписі неможливо встановити реєстраційних номерних знаків транспортного засобу, неможливо встановити марку та модель транспортного засобу, який відповідачем було зупинено.

Отже, суд дослідивши наданий представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву диск з відеозаписом, зазначає, що з наданого відеозапису, окрім вищевикладеного, не вдається за можливе встановити чи дійсно саме позивач перебував за кермом цього транспортного засобу в момент його зупинки. Оскільки на вищезгаданому судом відеозаписі не міститься процедура встановлення особи водія транспортного засобу та відповідно не було зафіксовано бодікамерою обличчя водія та інших ознак, за якими можна було б ідентифікувати особу водія.

Відтак, виходячи з вищенаведених відеозаписів, суд вважає, що на даних відеозаписах відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається з п. 3 розділу 2 „Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердженого Наказом МВС України від 13.10.2008 року №534, однією з причин зупинки та здійснення перевірки колісного транспортного засобу є наявність ознак, що свідчать про їх технічну несправність.

Пунктом 3 розділу І вказаного Порядку передбачено, що за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану КТЗ за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві.

Однак, як було встановлено судом, відповідач складав вищевказаний акт за відсутності водія (позивача) та відповідно копію вказаного акту останній не отримував, про що свідчить відповідна відмітка у цьому акті.

Встановлені технічні несправності, з якими експлуатація транспортних засобів забороняється, відображені в розділі 31 „Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 31.4.5. „г ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема, на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Cам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

ВС звернув увагу, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Оскільки, судами попередніх інстанцій не встановлено наявність, та не витребувано інших доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаних в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, ВС скасував судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Як вбачається із матеріалів вищевказаної адміністративної справи, належні та допустимі докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП відсутні.

Таким чином, суд вважає, що відповідач провів формальний розгляд і не з`ясував обставини справи, чим порушив вимоги ст.ст.17-18, 245 КУпАП.

Інших доказів про підтвердження факту порушення законодавства оскаржена Постанова не містить.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи Постанови, що приймається в кожній конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Під час розгляду справи відповідачем не дотримано вимог закону, яким приписано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм з метою з`ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку та двозначність тлумачення складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого па певну особу накладається конкретне стягнення.

Зокрема, відповідачем не було вжито всіх заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що і потягло прийняття такої неоднозначної суперечливої Постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав встановлених вимог КУпАП щодо повного та об`єктивного дослідження обставин справи, не з`ясував всіх обставин, необхідних для встановлення істини у справі, та з порушенням процесуальної форми її розгляду не дав їм оцінку у сукупності з іншими доказами.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП України. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про неможливість обґрунтування обвинувачення на доказах, одержаних незаконним шляхом, дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні правопорушення не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних тощо.

Приписи Конституції України та КУпАП дають підстави стверджувати, що здійснення перевірки та збір, дослідження доказів для отримання фактичних даних повинно відбуватися виключно з дотриманням прав і свобод людини і громадянина, у передбачених законом випадках та у відповідному процесуальному порядку. Недотримання Конституції України та порушення вимог КУпАП України, інших законів України при одержанні фактичних даних є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

Як встановлено судом, відповідачем в порушення ч.2 ст.279 КУпАП при розгляді справи не досліджувався жодний доказ щодо вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.9 КАС України передбачені основні принципи здійснення правосуддя в адміністративних судах, а саме принципи змагальності сторін, диспозитивності та офіційною з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони:

1.на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2.з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3.обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4.безсторонньо (неупереджено);

5.добросовісно;

6.розсудливо;

7.з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8.пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9.з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10.своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.129 Конституції України одними із основних завдань судочинства є забезпечення доведеності вини.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до наведених вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен був надати суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується оскаржена Постанова, і довести правомірність прийняття ним спірного рішення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог КУпАП щодо повного та об`єктивного дослідження обставин справи, не з`ясував всіх обставин, необхідних для встановлення істини у справі, та з порушенням процесуальної форми її розгляду не дав їм оцінку у сукупності з іншими доказами.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки судом не встановлено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.77,134, 139, 241-246,250,255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та до тимчасово виконуючого обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карташева Віталія Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки Інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Карташева Віталія Сергійовича серії БАБ № 721704 від 16.08.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 449,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А. Ширіна

05.12.2023