Справа № 766/4494/23
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/4494/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Дорошинської В.Е.

секретаря: Волощук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Петряєв В.В. до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

І. Позиція сторін.

28.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк на оскарження і визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП 18 №856200 від 12.08.2023 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 12.08.2023 року поліцейським УПП в Херсонській області, винесено постанову ДП 18 №856200 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн.Із вказаною постановою він не погоджується, оскільки вважає що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Вважає, що під час винесення постанови відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка склалася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи, чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Вважає, що відповідач жодних доказів його вини не встановив, відповідно не мав жодних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, тому постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Проте позивач вважає, що він керував транспортним засобом на законних підставах, оскільки він мав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 виданий 31.05.2023 року та який дійсний на протязі трьох місяців тобто до 31.08.2023 року. Будь-яких постанов про розгляд справи про позбавлення його права керувати транспортними засобами не отримував. Розгляд справи за протоколом ААД 141521. в результаті якого було вилучено посвідчення водія відбудеться лише 31.08.2023 року о 11.00 годині в Малиновському районному суді міста Одеси, що підтверджується відомостями по справі з сайту Судова влада копія додається).

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу 28.08.2023 адміністративну справу було розподілено судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинській В.Е.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 01.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позові, які просив задовольнити, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві, посилаючись на те, що відповідач позбавлений права керування транспортними засобами, а не отримання ним копії постанови суду та неприбуття в судове засідання, при тому, що він був належним чином повідомлений, як зазначено в постанові, не надає йому право керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9ст. 205 КАС України).

З урахуванням положень ст. 205 КАС України, належного повідомлення осіб, що не прибули у судове засідання та відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні без сторін, суд постановляє про розгляд справи у письмовому провадженні без участі сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Обставини встановлені судом.

Згідно постанови серії ДП 18 №856200 від 12.08.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн., а саме за керування тз, будучи позбавленим такого права судом.

Відповідно до тимчасового дозволу, замість посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 , відносно нього складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та зазначено, що строк дії дозволу не перевищує тримісячного строку.

Згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21.02.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 20.04.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 21.09.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

IV. Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно із ч. 1ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно п. 15 розділу IV наказу МВС №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 28.08.2023 року, однак просить скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто з порушенням визначеного нормами КАС України десятиденного строку.

У той же час звернувся з клопотанням про поновлення строку, оскільки позивач є юридично необізнаною особою, крім того є добровольцем та певний період не міг покинути місце дислокації і лише 25.08.2023 уклав договір з адвокатом.

Відповідно до ч.1ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактів, суддя приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду є поважними, а тому цей строк підлягає поновленню.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Проте, враховуючи викладене вище, наведена вимога особою, уповноваженою на розгляд справи про адміністративне правопорушення, здійснено не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Як встановлено, постановами Малиновського районного суду м.Одеси від 21.02.2023 року та від 20.04.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Оскаржувана постанова серії ДП 18 №856200, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП була складена 12.08.2023 року.

Представник позивач зазначає, що останньому про наявність постанов Малиновського районного суду м.Одеси від 21.02.2023 року та від 20.04.2023 року та обставин позбавлення його водійських прав, не було відомо.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Законом України "Про Національну поліцію" та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відео регістратори.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП, є відеозапис порушення з нагрудної камери поліцейського. Наданим представником відповідача, відеозаписом, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи, встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.4 КУпАП.

Таким чином, оскільки працівниками поліції було встановлено факт керування позивачем транспортним засобом, та після встановлення факту позбавлення позивача права керування транспортними засобами, працівники поліції мали достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП винесена правомірно, її зміст не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено.

Що стосується тверджень представника позивача про необізнаність останнього про існування постанов Малиновського районного суду м.Одеси від 21.02.2023 року та від 20.04.2023 року та обставин позбавлення його водійських прав, суд дійшов наступного.

Статтею 11 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суд зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення та не був позбавлений обов`язку цікавитись на якому етапі розгляду перебувають справи відносно нього та результатами такого розгляду.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, як рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати учать на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, у справі Каракуця проти України, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вище викладене та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що правопорушення вчинене позивачем з необережності, оскільки останній знаючи, що відносно нього складені протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП, жодним чином не цікавився ходом розгляду своїх справ, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справи можуть бути розглянуті без його участі, якщо він сповіщений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а відтак у задоволенні позову позивача слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ст.ст.9, 11, ч.4 126, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 293, 317-1 КУпАП, ст. ст. 2, 5-9, 14, 72-77, 90, 121, 122, 159, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Петряєв В.В. до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 4 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного у письмовому провадженні, суд підписує рішення без його проголошення.

Відомості про сторін справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул.Федора Ернста, 3, м. Київ.

СуддяВ. Е. Дорошинська