Справа № 160/10172/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/10172/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» про стягнення пені,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест», в якому просило: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 118043,53 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року задоволені позовні вимоги, а саме: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 118043,53 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що позивачем всупереч статті 250 ГК України застосовано відповідальність публічно-правового характеру у вигляді пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 691 день поза межами граничного строку встановленого статтею 250 ГК України.

Позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки відлік строку на звернення до суду з вимогою про стягнення пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю почався з дня підтвердження підстав, що дають право на пред`явлення позовних вимог, тобто з дня підтвердження правомірності стягнення суми адміністративно-господарських санкцій на підставі рішення суду у справі № 160/11109/21, яке набрало законної сили 19.12.2022.

Крім того, позивачем під час розрахунку суми пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій неправильно застосована річна облікова ставка встановлена НБУ за період з 16.04.2021 по 07.03.2023, що призводить - до неправомірного збільшення суми нарахованої пені.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала розрахунок суми позову (суми пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій). Отже такий доказ не може бути прийнятий до уваги судом, як належний доказ.

Так, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону № 875).

Приписами Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 15 травня 2007 року № 223 встановлено право органу контролю саме нараховувати пеню на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу в межах строків встановлених законодавством України, а не право стягувати таку пеню на дату фактичного погашення суми боргу межах строку встановленого законодавством України, поза межами строку встановленого Господарським кодексом України

У відповідності до частини четвертої статті 20 Закону № 875, адміністративно- господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Суд дійшов висновку, що пеня нараховується за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, її нарахування здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно.

Проте, суд не врахував необхідність дотримання суб`єктом владних повноважень (Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів) строків звернення до адміністративного суду з відповідним позовом, встановлених статтею 122 КАС України (у редакції, чинній на час звернення з позовом).

В свою чергу статтею 250 ГК України визначено, що адміністративно- господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Під час розгляду справи суд не встановив та не дійшов висновку, що Законом № 875 передбачено саме два види санкцій: адміністративно-господарська санкція та пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

При цьому стаття 20 Закону № 875 не обмежує застосування статті 250 ГК України до відповідальності публічно-правового характеру у формі пені за порушення термінів сплати адміністративно- господарських санкцій. Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у і постанові від 11.04.2018р. у справі №804/401/17.

На підставі вищенаведеного, суд не враховано, що предметом розгляду даної справи є не стягнення адміністративно-господарських санкцій , а стягнення пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій (відповідальності-публічно-правового характеру у вигляді пені), а тому позивачем нараховано пеня поза межами строку встановленого статті 250 ГК України.

Також, згідно із абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відлік строку на звернення до суду для Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, як суб`єкта владних повноважень, почався з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення позовних вимог, тобто з дня підтвердження правомірності стягнення суми адміністративно-господарських санкцій на підставі рішення суду в справі 160/11109/21.

Тобто, у відповідності до абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України, строк звернення сплинув 19.03.2023.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься в постановах від 06 лютого 2018 року по справі № 811/2242/15, від 27 лютого 2018 року по справі № 2а-6589/09/1570, від 20 березня 2018 року по справі № 803/1397/17.

Крім того, пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Позивачем незаконно розраховано суму пені за прострочення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за період з 16.04.2021р. по 07.03.2023р. - за 691 день, з застосуванням річної ставки Національного банку України в розмірі 25%, що призводить до незаконного збільшення суми пені за прострочення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій. Оскільки згідно даних офіційного сайту Національного банку України річна облікова ставка НБУ період з 16.04.2021р. по 07.03.2023р. не була стабільною та змінювалася, а саме річна облікова ставка НБУ за період з16.04.2021р. по 07.03.2023р. складала: з 16.04.2021р. по 18.06.2021р. - 7,5%; з 18.06.2021р. по 23.07.2021р. - 8,0%; з 23.07.2021р. по 10.12.2021р. - 9,0%; з 10.12.2021р. по 03.06.2022р. - 10,0%; з 03.06.2022р. по 17.03.2023р. - 25,0%.

Також зазначає про необхідність стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. Зазначає, що докази витрат на правничу допомогу в суді будуть надані Третьому апеляційному адміністративному суду в строки встановлені ст. 139 КАС України.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» зареєстроване як юридична особа за кодом ЄРПОУ 35201169 та перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/11109/21 задоволено позовну заяву Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» про стягнення адміністративно-господарських санкцій, а саме суд: стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 213542,85 (двісті тринадцять тисяч п`ятсот сорок дві гривні вісімдесят п`ять копійок) грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» залишено без задоволення, рішення по справі № 160/11109/21 залишено без змін.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 по адміністративній справі № 160/11109/21 Самарським відділом Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стягнуто з відповідача заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій за 2020 рік за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на загальну суму 213542,85грн.

Відповідно до виписки по групі рахунків: Дніпропетровське ОВФСЗОІ 08.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» було погашено суму заборгованості 213542,85грн.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 213542,85 (двісті тринадцять тисяч п`ятсот сорок дві гривні вісімдесят п`ять копійок) грн. у кількості 691 днів Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» було нараховано пеню у розмірі 118043,53грн.

Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій та порушення терміну їх сплати, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення належної до сплати суми пені 118043,53 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Статтею 20 цього Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку.

Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлений в Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України 15.05.2007 №223.(Порядок №223).

Відповідно до пунктів 2.2., 2.3 Порядку №223 пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання.

Адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону, сплачується у порядку і розмірах, передбачених Законом та постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Аналіз зазначених норм свідчить, що Закон № 875-ХІІ так і Порядок №223 передбачає два види санкцій: адміністративно-господарська санкція, що є сумою середньої річної заробітної плати відповідного роботодавця, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом; інший вид відповідальності публічно-правового характеру у формі пені, що обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму адміністративно-господарська санкція.

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій та пені, для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/11109/21 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік у розмірі 213542,85 (двісті тринадцять тисяч п`ятсот сорок дві гривні вісімдесят п`ять копійок) грн.

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 160/11109/21 встановлено правомірність стягнення суми адміністративно-господарських санкцій.

Згідно з пунктами 3.4, 3.6, 3.7 Порядку №223, нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).

Нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу.

У поданій позовній заяві за невиконання нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю до відповідної судової інстанції відділення Фонду розраховує суму пені на дату її подання.

Відповідно до виписки по групі рахунків: Дніпропетровське ОВФСЗОІ 08.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» було погашено суму заборгованості 213542,85грн.

Таким чином, оскільки відповідачем було порушено терміни сплати адміністративно-господарських санкцій, позивачем правомірно нараховано пеню за прострочення сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за звітний 2020 рік.

Оскільки нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу, а фактичне погашення відбулось 08.03.2023, позивачем не пропущений строк нарахування пені та тримісячний строк звернення до суду.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 26.09.2019 у справі №804/1732/16.

Суд не приймає посилання скаржника на те, що позивачем помилково розраховано суму пені за прострочення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за спірний період з застосуванням річної ставки Національного банку України в розмірі 25%, оскільки, як зазначалось , пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, дата сплати є 08.03.2023, отже позивачем обґрунтовано застосована ставка в розмірі 25%.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Трансстройінвест» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров