Справа № 520/27275/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 грудня 2023 року справа № 520/27275/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника Державної міграційної служби України про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9,м. Київ, 01001, ), Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування наказів, висновку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної міграційна служба України Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України «Про визнання недійсними бланків» №81 від 11.06.2015 в частині визнання недійсним (анулювання) бланка паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати висновок №205/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 02.07.2016, яким визнано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленим з порушенням вимог законодавства та таким, що підлягає вилученню та знищенню.

Ухвалою суду прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду (вх № 01-26/11209/23) подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням позивачем строків звернення до суду із даним позовом. В обґрунтування вказаного клопотання представник ДМС України вказав, що 15.12.2015 до Окружного адміністративного суду міста Києва Абудакка Ібрахім подано позов до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» (справі № 826/27148/15), предметом розгляду якої був, зокрема, наказ ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 .

Представник ДМС України зауважує, що під час розгляду справи № 826/27148/15 в суді неодноразово піднімалось питання про паспорти громадянина України НОМЕР_2 , як підставу для видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , та про паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , проте це не досліджувалось судом, оскільки не було предметом розгляду справи № 826/27148/15. Тобто позивач був ознайомлений зі змістом оскаржуваного наказу ДМС, який, зокрема, містить і бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 . Зазначає також, що в судах апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 826/27148/15 та під час звернення із адвокатськими запитами до ДМС в 2023 році, від імені та в інтересах позивача діяв один і той же представник, що підтверджується вступною частиною судових рішень у справі № 826/27148/15 та додатками до позову у справі № 520/19882/23.

Розглянувши вказане клопотання представника ДМС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були викладені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, зі змісту заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, яка оцінюється судом у взаємозв`язку з матеріалами службового розслідування, які надані представником відповідачів, встановлено, що позивач начебто дізнався про порушення його прав лише 23.05.2023 під час візиту до Консульства України в м. Дубай Об`єднаних Арабських Еміратах щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон замість наявного паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , строк дії якого мав закінчитися 20.09.2023, де позивачу вперше стало відомо про те, що його паспорт громадянина України НОМЕР_3 визнано недійсним.

09.06.2023 з відповіді на адвокатський запит, як зазначає представник позивача, він вперше офіційно дізнався про прийняття ГУ ДМС України в Харківській області рішення про визнання недійсним його паспорту громадянина України НОМЕР_3 , а 17.07.2023 ДМС проінформував позивача про визнання недійсним (анулювання) його паспорту громадянина України НОМЕР_2 та надав витяг із відповідного наказу.

Також представник позивача вказує, що в рамках адміністративної справи № 826/27148/15, яка перебувала на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва, судом, на думку позивача, було визнано протиправним оскаржуваний наказ Державної міграційної служби України «Про визнання недійсними бланків» № 81 від 11.06.2015 не в контексті позивача, а к контексті загальної характеристики оскаржуваного наказу, враховуючи те, що судом не досліджувались обставини недійсності саме паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Відтак, позивач, не був обізнаний про обставини недійсності його паспорта громадянина України під час прийняття рішення Окружним адміністративним судом м. Києва в рамках адміністративної справи № 826/27148/15.

Оцінюючі вказані доводи представника позивача, суд звертає увагу, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: «…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

В контексті вищезазначеного, суд враховує, але не приймає до уваги посилання позивача на обставини тривалого перебування (з 12.12.2014 року) за межами території України в м. Дубай та не повернення до цього часу на територію України, як поважні причини пропуску строку звернення до суду у зв`язку з необізнаністю про спірні правовідносини, оскільки вказані обставини не перешкодили позивачу у травні 2023 року звернутись за правовою допомогою до адвоката.

Окрім того, обставини постійного перебування позивача за кордоном не перешкодили позивачеві розпочати процедуру оскарження наказу ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 шляхом звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Так, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в грудні 2015 до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем - ОСОБА_1 було подано позов до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування наказу ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» (справі № 826/27148/15).

Предметом розгляду справи № 826/27148/15 був наказ ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 .

Так, в описовій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.11.2019 у справі № 826/27148/15 (набрало законної сили 06.01.2020) судом констатовано, що наказом ДМС від 11.06.2015 № 81 «Про визнання бланків недійсними» визнано недійсними (анульовано) бланки паспортів громадянина України та паспортів громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон.

Тобто, позивач був ознайомлений, або повинен бути ознайомленим зі змістом оскаржуваного наказу ДМС, який, зокрема, містить і бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , а тому вказані обставини свідчать на користь того, що позивачем допущена триваюча пасивна поведінка, та, як наслідок, порушення позивачем строку звернення до суду з урахуванням наявної у нього можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, враховуючи вищезазначене, твердження позивача, що він начебто дізнався про порушення його прав лише 23.05.2023 є необґрунтованим.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивач посилається у своїй заяві про поновлення строку, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Окрім того, суд звертає увагу, що обставини, на які посилається позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду у даній справі, не відрізняються від обставин, які були зазначені позивачем у позовній заяві у справі №520/19882/23, яка залишена без розгляду у зв`язку з порушенням позивачем строків звернення до суду, а причини порушення яких були також визнані судом неповажними.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.123, ст. 240, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про поновлення строків звернення до суду у справі № 520/27275/23 - залишити без задоволення.

Клопотання представника Державної міграційної служби України про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, буд. 9,м. Київ,01001, ) , Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування наказів, висновку задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.С.Мороко