Справа № 520/11265/21
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 грудня 2023 року

м. Київ

справа №520/11265/21

адміністративне провадження №К/990/38022/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 520/11265/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Харківська міська рада, про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, скасування витягу та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень у червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа: Харківська міська рада, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки локальних коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони та сукупного коефіцієнту Км3 розміром 1,18063 при формуванні витягу №1557/0/45-19 від 07 листопада 2019 року і застосування локальних коефіцієнтів та сукупного коефіцієнту Км3 розміром 1,5 при формуванні витягів № 4048 від 20 травня 2020 року та № 2181 від 26 травня 2021 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005, площею 0,10 га;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладене в листах № 32-20-10-4283/0/19-21 від 01 червня 2021 року та № ПІ-173/0-194/0/63-21 від 10 червня 2021 року, про відмову у здійсненні перерахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,10 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005 за 2019 рік та 2020 рік в частині застосування локальних коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки та сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 1,18063 при розрахунку нормативно-грошової оцінки у 2019, сукупного коефіцієнту КмЗ розміром 1,5 при розрахунку нормативно-грошової оцінки у 2020 у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 зі змінами, та внесенні до Державного земельного кадастру змін до відомостей про земельну ділянку;

- скасувати витяги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1557/0/45-19 від 07 листопада 2019 року, №4048 від 20 травня 2020 року, №2181 від 26 травня 2021 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати ОСОБА_1 нові витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ (локальні фактори), який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, в тому числі і тих, які були враховані при формуванні витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 1557/0/45-19 від 07 листопада 2019 року, у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 зі змінами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано витяг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №1557/0/45-19 від 07 листопада 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати ОСОБА_1 новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням сукупного коефіцієнту КмЗ (локальні фактори), який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки, у тому числі і тих, які були враховані при формуванні витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 1557/0/45-19 від 07 листопада 2019 року, у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 зі змінами. У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1513 гривень 03 копійок.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 по справі № 520/11265/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування витягів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4048 від 20 травня 2020 року, №2181 від 26 травня 2021 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та зобов`язання відповідача видати нові витяги.

В цій частині прийнято нове судове рішення, яким скасовано витяги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4048 від 20 травня 2020 року, №2181 від 26 травня 2021 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видати ОСОБА_1 нові витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:016:0005, розміром 0,10 га, із застосуванням сукупного коефіцієнту Км3 (локальні фактори), який розрахувати з урахуванням всіх показників, особливостей та властивостей зазначеної земельної ділянки у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 зі змінами, з урахуванням висновків суду по даній справі.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року залишено без змін.

Не погодившись з судовими рішеннями, Харківська міська рада направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 520/11265/21 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі відповідач не обґрунтовує підстав для касаційного оскарження судових рішень, що передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України.

В касаційній скарзі третя особа посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не ураховано висновки Верховного суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 160/2185/20.

Однак, вказана постанова та оскаржувані судові рішення, прийняті у різних правовідносинах, за різних фактичних обставин справи, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та, відповідно, правові позиції у справі № 520/11265/21.

Касаційна скарга не містить належного обґрунтування у чому саме полягає неправильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, які саме норми процесуального права порушенні, висновок Верховного Суду щодо питання застосування яких саме норм права та подібність правовідносин.

Скаржником не зазначено яку саме норму права суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував без урахування висновків, викладених у наведених ним постановах суду касаційної інстанції.

Загалом, скаржник на підтвердження своєї позиції фактично зазначає про необхідність переоцінки встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Верховний Суд у постановах від 30 січня 2020 року у справі № 820/1804/16, від 05 вересня 2023 року у справі № 520/9277/2020, зазначив:

«... спеціальним нормативним актом, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин не було встановлено однозначного обов`язку використовувати лише програмне забезпечення для визначення відповідних коефіцієнтів.

Таким чином, надаючи оскаржуваний витяг за підписом заступника начальника управління, відповідач зобов`язаний був перевірити правомірність та обґрунтованість вказаних в ньому даних, які впливають на вартість грошової оцінки земельної ділянки. Формування витягу в автоматичному режимі не може бути підставою для встановлення в ньому розмірів коефіцієнтів, які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, формування витягу в автоматичному режимі не може бути підставою для встановлення в ньому необґрунтованих розмірів коефіцієнтів».

Для можливості відкриття касаційного провадження скаржнику потрібно обґрунтувати підстави касаційного оскарження судового рішення, що передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Відтак, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, позаяк не містить чітко зазначених підстав касаційного оскарження з відповідним обґрунтуванням.

Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

У випадку не усунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 520/11265/21 - залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

С. Г. Стеценко