Справа № 340/8264/23
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року справа № 340/8264/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління) про визнання протиправним рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 21 серпня 2023 року про відмову у перерахунку пенсії по інвалідності та за вислугу років з дня призначення на підставі додаткового виду грошового забезпечення, який не врахували при призначенні пенсії, і виплаті додаткових коштів.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача не обмежувати граничною величиною щомісячну виплату пенсії за вислугу років з 22 червня 2022 року і доплатити додаткові кошти.

Стверджує, що з 01 грудня 2021 року перебуває на обліку Управління, яке виплачує пенсію по інвалідності на підставі приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон).

З 22 червня 2022 року виплачують пенсію за вислугу років на підставі приписів Закону.

Пояснив, що пенсію по інвалідності і за вислугу років обчислено без врахування усіх видів грошового забезпечення, оскільки Головне управління Національної поліції в Донецькій області (далі Управління 2) не подало відомостей про виплату індексації грошового забезпечення.

Управління заперечило щодо задоволення позову, надіславши відзив на нього (а.с.51-54).

Стверджує про відсутність підстав перерахунку пенсії, так як грошове забезпечення працівників поліції не збільшували.

Пояснило, що обмежило виплату нарахованої пенсії за вислугу років граничною величиною, керуючись приписами діючого законодавства.

Звертає увагу про пропущення строку звернення в частині вимог позову про перерахунок пенсії.

04 жовтня 2023 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.46-47).

01 грудня 2023 року суд залишив позов без розгляду в частині вимог про зобов`язання перерахувати пенсію по інвалідності і сплати кошти за період до 21 червня 2022 року (а.с.125-128).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 30 листопада 2021 року позивач звільнений зі служби в органах Національної поліції України через хворобу (а.с.13).

11 лютого 2022 року Управління 2 надіслало до Управління матеріали для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (а.с.102).

З 01 грудня 2021 року призначено пенсію по інвалідності на підставі приписів Закону (а.с.101).

Обчислюючи пенсію, відповідач не врахував виплату індексації грошового забезпечення упродовж з листопада 2019 року по листопад 2021 року, так як цих відомостей не надало Управління 2 (а.с.104-105).

22 червня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про призначення (переведення) пенсії за вислугу років (а.с.24-27).

05 липня 2022 року Управління відмовило у задоволенні заяви (а.с.24-27).

27 вересня 2022 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі №340/3907/22, яким скасував рішення Управління від 05 липня 2022 року і зобов`язав повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням правових висновків суду (а.с.24-27).

07 лютого 2023 року рішення суду набрало законної сили (а.с.29-32).

У березні 2023 Управління виконало рішення суду (а.с.36).

Станом на 01 березня 2023 року нараховано 21491,49 грн, а сплачено 20930 грн (а.с.76).

У довідці Управління 2, яке звільняло позивача зі служби, від 05 липня 2023 року, зазначено, що упродовж з грудня 2020 року по листопад 2021 року позивачу нараховували і виплачували індексацію грошового забезпечення (а.с.18-19).

У довідці Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі Управління 3) від 07 липня 2023 року, зазначено, що упродовж з листопада 2019 року по грудень 2020 року ОСОБА_1 нараховували і виплачували індексацію грошового забезпечення (а.с.16).

21 серпня 2023 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з виплатою під час служби індексації грошового забезпечення (а.с.22-23).

Позов подано до суду 28 вересня 2023 року (а.с.45).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, 21 серпня 2023 року Управління відмовило у перерахунку пенсії (по інвалідності і за вислугу років) у зв`язку з виплатою під час служби індексації грошового забезпечення.

Пенсію за вислугу років почали виплачувати у березні 2023 року за період з 22 червня 2022 року.

Тому суд має надати правовий висновок рішенню від 21 серпня 2023 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі додаткового виду грошового забезпечення, який не врахували при призначенні пенсії.

Відповідач, обчислюючи розміри пенсії по інвалідності і за вислугу років, не врахував відомостей про виплату індексації грошового забезпечення.

Так, приписами частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами (врахування індексації грошового забезпечення), перебували у фокусі дослідження Верховного Суду.

26 серпня 2021 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду прийняв постанову у аналогічній справі №240/7853/19, зробивши такий правовий висновок.

« 13.Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

14.Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон №1282-ХІІ).

15.Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

16. Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

17.Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

18.Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.

19.Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

20.Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

21.Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-70а15) щодо наявності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сформулювала критерії включення до нього саме тих складових, які передбачені Законом №2262-ХІІ. Разом з тим, питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої індексації грошового забезпечення, не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

22.Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17.

23.Таким чином, особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.».

Управління проігнорувало правовий висновок Верховного Суду, чим допустило протиправну бездіяльність.

Суд погоджується з правовим висновком Верховного Суду.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність рішення від 21 серпня 2023 року про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років в частині неврахування виплати індексації грошового забезпечення.

Що стосується обмеження виплати нарахованої суми пенсії граничною величиною, то суд зазначає наступне.

Перш за все, позивач прагне виплати пенсії у нарахованому розмірі і сплати додаткових коштів за періоди, що минули.

Стверджує, що отримує пенсію у меншому розмірі з вини Управління.

Відповідно до приписів частини 2 статті 55 Закону нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Управління обмежило виплату нарахованої суми.

Доводиться наступним.

Щоб обмежити виплату максимальною величиною, то треба нарахувати кошти, побачивши суму, яка не виплачується.

Протокол Управління про перерахунок пенсії вказує про такий алгоритм дій (а.с.36).

Отже, до спірних правовідносин не поширюється строк звернення до суду.

24 грудня 2015 року прийнято Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон 2).

Закон 2 набрав чинності з 01 січня 2016 року.

Законом 2 статтю 43 Закону доповнено таким реченням частини 5.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону 2 встановлено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідає Конституції України припис статті 43 Закону, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Конституційний Суд України зробив висновок про невідповідність приписам частини 5 статті 17 Основного Закону.

06 грудня 2016 року прийнято Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон 3).

Приписами пункту 10 статті 1 Закону 3 внесли зміни до статті 43 Закону такого змісту.

у частини 7 статті 43 слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінити словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Закон 3 набрав чинності з 01 січня 2017 року.

Таким чином обмеження виплати пенсії у 2017 році через припис частини 7 статті 43 не могло бути реалізованим, враховуючи час прийняття і зміст рішення Конституційного Суду України.

Станом на день перерахунку пенсії діяла норма закону, яка, на думку Управління, зобов`язувала обмежувати виплату нарахованої суми пенсії.

Цією нормою права є припис частини 1 статті 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи (далі Закон 4) від 08 липня 2011 року.

Нею встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про статус народного депутата України, Про Національний банк України, Про Кабінет Міністрів України, Про дипломатичну службу, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про судову експертизу, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів, Про наукову і науково-технічну діяльність, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Про судоустрій і статус суддів, Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином Управління застосувало обмеження стосовно виплати нарахованої суми пенсії, керуючись виключно приписами Закону 4.

Вирішуючи позов, у суду виник обов`язок надати відповідь на таке запитання: чи суперечить припис частини 1 статті 2 Закону 4 положенням частини 5 статті 17 Конституції України у світлі правового висновку Конституційного Суду України у рішенні від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 щодо неконституційності припису частини 7 статті 43 Закону?

Приписи обох законів містять обмеження щодо виплати суми пенсії, яка призначена на підставі Закону.

Правовий висновок Конституційного Суду України.

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Виходячи з наведеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.

Закон 4 прийнятий у 2011 році, а рішення Конституційного Суду України у 2016 році і стосувалось змін до Закону, які набрали чинності у 2016 році.

Хоча Конституційний Суд України на той час не перевіряв приписи частини 1 статті 2 Закону 4 на відповідність Основному Закону, однак правовий висновок щодо аналогічної норми права, котра прийнята у часі пізніше, дає право суду зробити висновок, що вони суперечать положенням частини 5 статті 17 Конституції України.

У такому разі суд, керуючись приписами частини 4 статті 7 КАС України, не застосовує припис частини 1 статті 2 Закону 4.

Більше того, 12 жовтня 2022 року Конституційний Суд України прийняв рішення №7-р(II)/2022.

Висновок Конституційного Суду України.

Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Отже, відповідач допустив протиправні дії, обмеживши виплату нарахованої суми пенсії граничною величиною.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача при обчисленні розміру пенсії за вислугу років врахувати виплату індексації грошового забезпечення, не обмежувати виплату нарахованої суми пенсії граничною величиною і виплатити додаткові кошти за період з 22 червня 2022 року.

Таким чином позов належить задовільнити.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Сторони не понесли судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 серпня 2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 22 червня 2022 року в частині неврахування виплати індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 22 червня 2022 року за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врахувати і виплату індексації грошового забезпечення відповідно до довідок Головного управління Національної поліції в Луганській області від 07 липня 2023 року №195/111/22-2023, Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05 липня 2023 року №413 і не обмежувати виплату нарахованої суми пенсії граничною величиною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 додаткові кошти за період з 22 червня 2022 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати коштів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ