Справа № 120/5631/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5631/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

04 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 07.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 31 березня 2023 року, за 19 днів до досягнення ОСОБА_1 60-річного віку, остання звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пільгової пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви були подані відповідні документи.

За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Спірним рішенням № від 07.04.2023 року Головного Управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області Позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу роботи.

У рішенні зазначено про необхідний страховий стаж для призначення пенсії 30 років, натомість страховий стаж заявниці 28 років 8 місяців 3 дні. Право на пенсійну виплату- 20.04.2026.

ОСОБА_1 вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним та такими, що суперечать нормам чинного пенсійного законодавства, тому звернулася до суду.

Зокрема, позивач вказує, що законодавством, яке діяло на час звернення її за призначенням пенсії, передбачено зарахування до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періодів провадження ними підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 01.01.2010 до страхового стажу, у зв`язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. що прямо передбачено Законом №1058-ІV.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Страховий стаж отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Таким чином, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року.

Тобто підставою для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.04.2004 по 01.01.2010 є наявність сплати фізичною особою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення із заявою склав 28 років 08 місяців 03 днів.

Період з 01.01.2004 по 01.01.2010 позивачці не зараховано до страхового стажу, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача відсутні суми нарахованого доходу застрахованої особи, суми нарахованого єдиного внеску та відповідно сплата страхового внеску (єдиного внеску).

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Вінницькій області від 03.05.2022 за № 304/02-3224-09 вбачається, що позивач у період з 01.01.2004 по 01.01.2010 перебувала на спрощеній системі оподаткування з фіксованою платою прибуткового податку за патент 70 грн. та на загальній системі оподаткування.

В свою чергу, Головне управління ДПС у Вінницькій області №8792/02-32-19-02-18 повідомило суд першої інстанції про відсутність інформації щодо сплати ОСОБА_1 страхових внесків за період перебування на загальній системі оподаткування та спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2004 по 01.01.2010, оскільки Міністерство доходів і зборів України розпочало процедуру адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.10.2013 відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи».

Відомості із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5 стосовно позивача за період з 01.01.2004 по 01.01.2010 відсутні, про що повідомлено ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 22.06.2023.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 01.01.2010 до страхового стажу, у зв`язку із відсутністю відомостей про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. що прямо передбачено Законом №1058-ІV.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.