Справа № 585/3524/23
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3524/23
Номер провадження 2-а/585/59/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною та скасування постанови, за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, і просить: 1. Визнати протиправною та скасувати постанову № 143 за справою про адміністративне правопорушення, прийняту 24 серпня 2023 року, щодо притягнення його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності. 2. Стягнути з відповідача на його, ОСОБА_1 користь сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що з постанови № 143 за справою про адміністративне правопорушення, прийнятої 24 серпня 2023 року вбачається, що він - ОСОБА_1 , п.п. 6 ч. 4 Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, а саме тим, що повторно (вдруге) не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому враховуючи, що він, ніби то, скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладено штраф у сумі 8500 грн. З вищевказаною постановою він не погоджується вважає її протиправною, оскільки її винесено з грубими порушеннями норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та в його діях відсутній склад будь-якого адміністративного правопорушення. Відповідно до протоколу № 143 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, складеного 23 серпня 2023 року головним спеціалістом командування Роменського РТЦК та СП ОСОБА_2 , складено протокол про те, що він, ОСОБА_1 , порушив п.п. 6 ч. 4 Порядку та правил ведення військового обліку призовників, резервістів та військовозобов`язаних (Постанова № 7487 КМУ від 30.12.2022), а саме тим, що вдруге не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вбачається вчинення правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 10:50 год. 24.08.2023 в кабінеті № 30 Роменського РТЦК та СП. Отже 28.06.2023 о 14:00 год., згідно повістки він, ОСОБА_1 , повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Настуні повістки були вручені і стосувалися його прибуття 29.06.2023 о 05:00 год. та 03.07.2023 о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). 28.06.2023 р. близько 11:20 год. сталося за його участі (на стороні потерпілого) ДТП. Після якої, його, ОСОБА_1 , було негайно госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Ромни» Роменської міської ради. Згідно витягу із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого він ОСОБА_1 , проходив лікування у період з 28.06.2023 по 26.07.2023, що підтверджується доданою медичною документацією. Ураховуючи вищевикладене, прохав при розгляді ніби то його адміністративного правопорушення приєднати при розгляді даної 24.08.2023 справи письмові пояснення з доданими копіями документів, що свідчили про виключення його вини нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 із-за поважних причин, проте такі письмові пояснення до уваги не були взяті. Разом з тим слід звернути увагу на те, що сама оскаржувана постанова почала розглядати начальником Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_3 , а закінчив розгляд справи т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_4 , що свідчить протиправність прийняття оскаржуваної постанови та бездіяльність посадових та службових осіб, наділених правом розглядати такі адіміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд спраив без його участі.

Відповідач - Роменський РТЦК та СП явку представника в судове засідання не забезпечив, про відкладенян розяглду не клопотав.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання явку представника не зщабезпечив, про відкладенян розгялду не клопотав.

З протоколу № 143 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП від 23.08.2023, вбачається що ОСОБА_1 , порушив п.п. 6 ч. 4 Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 а саме тим, що вдруге не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також в протоколі зазначається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 50 хв. 24.08.2023 року в каб. № 30 Роменського РТЦК та СП, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Постановою № 143 за справою про адміністративне правопорушення від 24.08.2023, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф в сумі 8500 гривень. В даній постанові вказано, що гр. Сиволожський п.п. 6 ч. 4 Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, а саме тим, що повторно (вдруге) не з`явився за викликом начальника Роменського РТЦК та СП. (а.с.8).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.08.2023 р. адресованих Роменському територіальному центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 зазначив, що 28.06,2023 о 14:00 год., згідно повістки він, повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Наступі повістки були вручені і стосувалися його прибуття 29.06.2023 о 05:00 год. та 03.07.2023 о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). 28.06.2023 близько 11:20 год. сталася за його участі (на стороні потерпілого) ДТП. Після якої, його, ОСОБА_1 , було негайно госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги м.Ромни» Роменської міської ради. Згідно витягу із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого він, ОСОБА_1 , проходив лікування у період з 28.06.2023 по 26.07.2023, що підтверджується доданою медичною документацією. Ураховуючи вищевикладене, просить приєднати при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього ОСОБА_1 , дані пояснення з доданими копіями документів, що свідчить про виключення його вини нез`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 із-за поважних причин (а.с.9).

Згідно копіїй повісток, виданих гр. ОСОБА_1 , його викликали до Роменського РТЦК та СП: 28.06.2023 р. на 14 год., 29.06.2023 р. на 05 год. та 03.07.2023р. на 08 год. (а.с.10).

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 голові правління ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 28.06.2023 року сталося ДТП близько 11 год.20 хв. він рухався по вул. Соборній на перехресті вул. Коржівська продовжував рух прямо по головній дорозі на зустрій рухався автомобіль та повертаючи праворуч на вул. Коржівська не надав йому переваги в русі (перевага справа). Його вини в аварії не має (а.с.11).

Згідно довідки № 334 від 03.07.2023 року наданої КНП «Центром первинної медико-санітарної допомоги міста Ромни» РМР ОСОБА_1 , в тому що він звернувся за телефоном зі скаргами на травму коліна під час ДТП, йому було надано направленя на рентген колінного суглоба та на консультацію до травматолога. 30.06.2023 року він звернувся за направленням до лікаря кардеолога за рекомендацією невролога (а.с.13).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста виданого КНП «Роменська ЦРЛ» РМР, 29.06.2023 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем неврологом йому встановлено діагноз забій м`яких тканин голови (а.с.14).

Як вбачається з довідки виданої 28.06.2023 року КНП «Роменська ЦРЛ» РМР ОСОБА_1 він знаходився на амбулаторному прийомі у лікаря хірурга 28.06.2023 року з 14 год.40 хв. по 14 год 50 хв. та йому встановлено діагноз варикозна хвороба правої нижньої кінцівки (а.с.15).

Відповідно до довідки виданої 28.06.2023 року КНП «Роменська ЦРЛ» РМР ОСОБА_1 він відвідав лікаря травматолога 28.06.2023 року та пройшов клінічно рентгенологічне обстеження йому встановлено діагноз ушиб правого колінного суглобу та призначено лікування (а.с.15).

Згідно витягу із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 було встановлено діагноз: Забій правого колінного суглобу. Забій м`яких тканин голови. Ангіопатія сітківки обох очей. Легкий цефалгічний синдром. Дати по амбулаторії захворювання 28.06.2023р. - 26.07.2023р. (а.с.16).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу приписів ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Як визначено ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу приписів ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази немають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 90 КАС України).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крімправопорушень, вчинених військовозобов`язанимичи резервістами, які перебуваютьу запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення). Так, згідно з п. 1, 3 Положення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території. Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, окрім іншого, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення (п. 12 Положення).

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В силу приписів ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призовну військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цьогоКодексу (ст. 251 КУпАП).

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частина 2 визначає, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 210-1 КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка для розкриття змісту, відсилає до інших норм, правил, інструкцій тощо.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 винен у тому що повторно (вдруге) не з`явився за викликом начальника Роменскього РТКЦ та СП чим допустив порушення п. 6 ч. 4 Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів.

Вирішуючи по суті спір, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП від 23.08.2023 відносно ОСОБА_1 , винесена з порушенням норм чинного законодавства, які є піставою для скасування постанови.

Такий висновок суду склався в першу черегу у зв`язку з тим, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у максимальному розмірі, який передбачено санкцією ч.2 ст. 210-1 КУпАП - 8500 грн., такий розмір становить 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який може бути накладений лише на посадових осіб, а даних про те, що ОСОБА_1 , притягувався до відповідальності як посадова особа, у справі немає.

Крім цього, у вступній частині постанови вказано, що постанову винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , але в резолютивній частині постанови вказано, що її виніс в.о. начальника Р. Кужель.

Крім цього в постанові не розкрито об`єктивну сторону адміністаривного правопорушення, оскільки суду не зрозуміло яку саме норму Порядку організації та ведення військового обліку порушено ОСОБА_1 , так як в протоколі мається посилання на п.п.6 ч. 4 Положення, проте не вказано якого саме пункту даного положення. Якщо вважати що мова йде про абз. 6 п. 4 Положення, то він передбачає, що завданями військового обліку є забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку, проте ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за дане порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 546,80 гривень який відповідно до ч.1 ст 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача, а саме Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 286 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Роменського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною та скасування постанови, за справою про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову № 143 за справою про адміністративне правопорушення, прийняту 24 серпня 2023 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності.

Стягнути з відповідача Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі п`ятсот сорок шість гривень вісімдесят копійок (546,85 грн.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

В повному обсязі рішення складене 4 грудня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга