Справа № 240/18057/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 грудня 2023 року м. Житомир справа №240/18057/23

категорія 112030600

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомир про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомир про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023, головуючого суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Семенюка М.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у зв`язку із порушенням правила об`єднання позовних вимог відповідно до п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву повернено позивачу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 про повернення позовної заяви скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 самовідвід судді Семенюка М.М. задоволено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023, головуючого суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Попову О.Г.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 прийнято справу №240/18057/23 до провадження суддею Поповою О.Г.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 самовідвід судді Попової О.Г. задоволено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023, головуючого суддею для розгляду адміністративної справи №240/18057/23 визначено суддю Гуріна Д.М.

30.11.2023 на адресу суду на виконання вимог ухвали суду від 16.11.2023 позивачем надіслано два примірника позову від 22.06.2023 з додатками та три примірника позовної заяви (уточнення до позовної заяви від 22.06.2023), а також розрахунки матеріальної і моральної шкоди.

Перевіряючи адміністративний позов від 22.06.2023 та позовну заяву (уточнення до позовної заяви від 22.06.2023) на відповідність їх вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

Відповідно до положень пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4, позивач повинен зазначити у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Досліджуючи наданий позивачем розрахунок шкоди від 22.06.2023, суд дійшов висновку що позивачем, у порушення вимог пунктів 3 та 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України не наведено обґрунтований розрахунок сум моральної шкоди у розмірі 15000000,00 грн та матеріальної шкоди в сумі 720000,00 грн, а також 28397,85 грн матеріальної шкоди та 36000,00 грн моральної шкоди, яку позивач просить стягнути із відповідачів, та не надано доказів на підтвердження її розміру. Крім того, позивачем необґрунтовано чим відповідачів порушили його право на приватне життя - не існування, загрози дочасної смерті. Крім того, суми і моральної і матеріальної шкоди позивач обґрунтовує необхідністю у майбутньому оплати рахунки на лікування, в тому числі позивач припускає, що можливе довготривале його перебування в клініці. Таким чином суд дійшов висновку, що у позивачу суми згаданих розрахунків на лікування невідомі, оскільки жодних рахунків, чеків на оплату ліків чи лікування позивачем до розрахунку шкоди не надано, а він лише припускає їх наявність у майбутньому.

Крім того, відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Так, позивачем в порушення вимог пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, як у позовній заяві від 22.06.2023 так і в уточненнях до позовної заяви від 30.11.2023 вх. №80945/23 не конкретизовано які саме протиправні дії (бездіяльність) допустили відповідачі під час розгляду звернень позивача, не зазначено дат та номерів листів-відмов якими було відмовлено у задоволенні звернень (заяв, скарг) позивача, а також дат та номерів самих звернень (заяв, скарг) з якими позивач звертався до відповідачів. Також, позивачем не викладено належним чином які складові соціальних виплат йому відповідачами нараховані чи зменшені неправомірно (індексація пенсії, комірне, субсидія (допомога)), оскільки позовні вимоги викладені однакові до обох відповідачів, не зазначено хто з відповідачів які звернення позивача не розглянув чи неналежно розглянув.

Стосовно позовних вимог до ГУ ПФУ в Житомирській області, то позивачем не зазначено з якої дати йому необхідно здійснити нарахування соціальної виплати (пенсії) ОСОБА_1 та не вказано номер і дату листа - відповіді (чи відповідей, якщо їх було декілька) відповідача на звернення позивача з приводу здійснення перерахунку (виплати) пенсії з врахуванням чи не врахуванням збільшення коефіцієнта з/п доходу, наявного стажу, якщо позивачу не враховано стаж роботи, то вказати період та підприємство, установу чи організацію, де вказаний стаж набутий.

Стосовно позовних вимог до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира, не вказано якими діями (бездіяльністю) порушено вимоги позивача.

Позивачем зазначено у позові лише вимоги щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди, без конкретизації дій (бездіяльності), які спричинили понесення позивачем зазначеної шкоди.

Крім того, у позовній заяві зазначено позовні вимоги, які не пов`язані між собою та які обґрунтовуються різними доказами, а саме листами-відповідями ГУ ПФУ в Житомирській області та Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира, крім того позовні вимоги до ГУ ПФУ в Житомирській області стосуються пенсійних виплат, а позовні вимоги до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира стосуються відмови у призначенні субсидії позивачу.

Також, позивачем не конкретизовано яку саме соціальну виплату невірно обраховує відповідач - ГУ ПФУ в Житомирській області та не наведено в чому саме полягає неправомірність обрахунку виплати.

Крім того, позивачем у позовній заяві як відповідачів зазначено ГУ ПФУ в Житомирській області та Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира, а також вказано їхніх керівників, з огляду на що позивачу необхідно уточнити склад учасників справи, чи є керівники відповідачів окремими відповідачами по справі чи зазначені для інформації. У разі визначення позивачем керівників відповідачів окремими відповідачами, позивачу слід викласти позовні вимоги до них окремо.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивачем у порушення вимог вказаної норми пункти 2, 5 прохальної частини уточненої позовної заяви викладено не у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно з п.5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Перевіривши дотримання позивачем процесуальних строків на звернення з даним позовом до суду, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 30.11.2023 встановлено, що позивач вважає, що його права діями відповідачів були порушені у період з 08.06.2022.

Таким чином, правовідносини з приводу яких позивач звернувся до суду виникли 08.06.2022, водночас даний позов позивач подав до суду у червні 2023 року, тобто з пропуском визначеного в статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку.

Суд наголошує, що виплата пенсії чи інших соціальних виплат є щомісячним періодичним платежем, її розмір в будь-якому разі відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії та інших соціальних виплат, чи був здійснений їх перерахунок, з яких складових вони складались, як обраховані та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий їх розрахунок чи розрахунок їх складових.

Відтак, в місяць припинення виплати спірної щомісячної доплати позивач дізнався про порушення відповідачами його права на отримання вказаної виплати, а тому з цього моменту для нього розпочався відлік шестимісячного процесуального строку на звернення до суду.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а зазначив, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено передбачений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк на звернення з даним позовом до суду за період з 08.06.2022 по 22.12.2022.

Відповідно до вимог частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, в порушення вимог ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску до суду не надав.

Частинами 1 та 2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно з ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У зв`язку з тим, що оригінал позовної заяви з копіями доданих до неї документів був повернутий позивачу 28.06.2023 (а.с.18) згідно ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023, то позивачу необхідно додати оригінал позовної заяви з додатками до суду повторно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду:

- оригінал позовної заяви від 22.06.2023 з належно засвідченими додатками до неї;

- обґрунтованих розрахунків сум моральної та матеріальної шкоди та доказів на підтвердження їх розміру;

- нової (уточненої) позовної заяви, у тому числі її примірників для надіслання на адресу відповідачів, із наступними виправленнями:

а) приведенням позовних вимог відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України;

б) викладенням позовних вимог до Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира, а саме: конкретизувати якими діями (бездіяльністю) порушено права позивача, із наведенням правового обґрунтування вказаних вимог, а саме зазначити у чому саме полягає протиправність відмови у призначенні субсидії;

в) викладенням позовних вимог до Головного управління ПФУ в Житомирській області, а саме: конкретизувати якими діями (бездіяльністю) порушено права позивача та зазначити у чому саме полягає невірний обрахунок таких виплат та навести правове обґрунтування вказаної вимоги;

г) уточненням складу учасників справи, а саме: у разі визначення позивачем керівників відповідачів окремими відповідачами, позивачу слід викласти позовні вимоги до них окремо;

д) зазначенням, які саме протиправні дії (бездіяльність) допустили відповідачі під час розгляду звернень позивача, зазначити дати та номери листів-відмов якими було відмовлено у задоволенні звернень (заяв, скарг) позивача, а також дати та номери самих звернень (заяв, скарг) з якими позивач звертався до відповідачів;

є) номер і дату листа - відповіді (чи відповідей, якщо їх було декілька) ГУ ПҐФҐУ в Житомирській області на звернення позивача з приводу здійснення перерахунку (виплати) пенсії з врахуванням чи не врахуванням збільшення коефіцієнта з/п доходу, наявного стажу, якщо позивачу не враховано стаж роботи, то вказати період та підприємство, установу чи організацію, де вказаний стаж набутий;

ж) номер і дату листа - відповіді (чи відповідей, якщо їх було декілька) Управління соціального захисту населення Богунського району м.Житомира на звернення позивача з приводу здійснення перерахунку (виплати) субсидії та щодо відмови провести нагляд за дотриманням законності нарахування, перерахунку, осучаснення, індексації пенсійної (соціальної) виплати;

- окремої заяви відповідно до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням інших причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом та доказами поважності причин його пропуску за період з 08.06.2022 по 22.12.2022.

На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Д.М. Гурін