Справа № 520/8186/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 520/8186/22

адміністративне провадження № К/990/38638/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 520/8186/22 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Херсонської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Херсонської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, як головного розпорядника коштів Державного бюджету України, щодо належного забезпечення діяльності прокуратури в частині незатвердження кошторисів і щомісячних розписів видатків, згідно з приписами статті 81 Закону України «Про прокуратуру», що призвело до неотримання позивачем законно гарантованої частини заробітної плати у сумі 333 438,00 грн за виконану роботу на посаді прокурора відділу Прокуратури Херсонської області за період з 25.09.2019 по 10.09.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської обласної прокуратури в частині ненарахування та невиплати законно гарантованої позивачу за виконану роботу на посаді прокурора відділу Прокуратури Херсонської області у період з 25.09.2019 по 10.09.2020 гарантованої заробітної плати, згідно з приписами статті 81 Закону України «Про прокуратуру», що призвело до неотримання ним законно гарантованої частини заробітної плати у сумі 333 438,00 грн;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора та Херсонську обласну прокуратуру здійснити перерахунок законно гарантованої позивачу за виконану роботу на посаді прокурора відділу Прокуратури Херсонської області у період з 25.09.2019 по 10.09.2020 гарантованої заробітної плати, визначеної приписами статті 81 Закону України «Про прокуратуру», та виплати частину неотриманої гарантованої заробітної плати за вказаний період роботи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

17 листопада 2023 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 520/8186/22.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та указує на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах з урахуванням визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону від 19.09.2019 №113-ІХ Рішенням Конституційного Суду України №8-р(ІІ)/2023 від 13 вересня 2023 року, за його конституційною скаргою.

Суд зазначає, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, тощо), а також значення у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Проте в порушення зазначених вимог скаржник не обґрунтував хибного застосування конкретної норми права судами першої та апеляційної інстанцій, а також як, на думку скаржника, ця норма повинна правильно застосовуватися, і не вказав підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.).

Суд звертає увагу скаржника, що лише посилання у касаційній скарзі на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування відповідної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Водночас, Суд зауважує, що в ухвалах від 09 жовтня та 22 листопада 2023 року у справі №600/780/21-а та у справі №120/5889/21-а Верховний Суд зазначив, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13 вересня 2023 року № 8-р(II)/2023 і має значення для вирішення наступних (майбутніх) справ та не може бути підставою для перегляду (зміни) правової позиції суду у спорі, щодо якого постановлене остаточне судове рішення.

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Отже, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не викладено передбаченої статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 520/8186/22 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська