Справа № 320/23422/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м.Київ № 320/23422/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови здійснити з 26.042023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періоду його роботи з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницькому управлінні №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка» та з 08.02.2010 по 31.07.2014 у Відокремленому підрозділі шахтоуправління ««Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» до страхового стажу у подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 26.042023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періоду його роботи з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницькому управлінні М5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка» та з 08.02.2010 по 31.07.2014 у Відокремленому підрозділі шахтоуправління ««Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» до страхового стажу у подвійному розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач перебуває на обліку відповідача з 26.04.2023. Однак, при призначенні пенсії, відповідач протиправно не врахував періоди роботи позивача з 07.09.1993 до 11.05.1995 та з 01.02.2010 до 31.07.2017 у подвійному розмірі як роботу на підземних роботах. З такою позицією відповідача позивач не погодився та оскаржив відмову до суду.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспорту.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію як учасник бойових дій, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.04.2023.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 27 років 08 місяців 01 день.

Як вбачається із копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.06.1989 Позивач працював на підземних роботах з 07.09.1993 по 11.05.1995, з 01.02.2010 по 31.07.2014, зокрема:

- запис №5 від 06.08.1993 - прийнятий газоелектросварщиком до Шахтопрохідницьке управління №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка»;

- запис №6 від 07.09.1993 - переведений учнем підземного гірськоробочого з повним робочим днем під землею;

- запис №7 від 08.10.1993 - переведений підземним гірськоробочим 3 розряду з повним робочим днем під землею;

- запис №8 від 07.02.1994 - переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- запис №9 від 11.05.1995 - звільнений по власному бажанню згідно статті 38 КЗОТ України;

Представник позивача направив до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області адвокатський запит від 01.06.2023, у якому зазначив, що ОСОБА_1 відповідно даних трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.06.1989 працював на підземних роботах з 07.09.1993 по 11.05.1995, з 01.02.2010 по 31.07.2014.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області на адвокатський запит щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , зареєстрований 01.06.2023 №22675/8, листом від 06.06.2023 №1000-0202-8/855825 повідомило про неможливість зарахування спірного періоду до стажу у подвійному розмірі через ненадання позивачем уточнюючої довідки.

Вважаючи дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплаті пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами ч. 1-2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список №202).

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для -призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів-, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як видно з листа відповідача від 06.06.2023 №1000-0202-8/855825, для підтвердження спеціального трудового стажу ним вимагається надання уточнюючих довідок.

Однак, аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Суд наголошує, що статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи, а саме із копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.06.1989 Позивач працював на підземних роботах з 07.09.1993 по 11.05.1995, з 01.02.2010 по 31.07.2014, зокрема: запис №5 від 06.08.1993 - прийнятий газоелектросварщиком до Шахтопрохідницьке управління №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка»; запис №6 від 07.09.1993 - переведений учнем підземного гірськоробочого з повним робочим днем під землею; запис №7 від 08.10.1993 - переведений підземним гірськоробочим 3 розряду з повним робочим днем під землею; запис №8 від 07.02.1994 - переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем під землею; запис №9 від 11.05.1995 - звільнений по власному бажанню згідно статті 38 КЗОТ України.

Наведені записи трудової книжки читабельні, не містять виправлень/підчищень/закреслень, скріплені печаткою, зазначені реквізити наказів на підставі яких вони вносились. Відповідачем це не оспорюється.

Наведеними записами документально підтверджено, що позивач працював на підземних роботах з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницьке управління №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка».

Відповідно до запису №14 від 08.02.2010 трудової книжки серії НОМЕР_2 Позивач прийнятий на роботу гірськоробочим підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею до Відокремленого підрозділу шахтоуправління «Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля».

З даного підприємства його було звільнено 31.07.2014, що вбачається з даних довідки ОК-5 Позивача.

Також факт припинення трудових відносин позивача з Відокремленим підрозділом шахтоуправління «Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» 31.07.2014 підтверджується самим відповідачем, так як період з роботи 08.02.2010 по 31.07.2014 відображено у протоколі призначення пенсії позивача, його зараховано до страхового стажу, але не в пільговому обчисленні.

Також варто зазначити, що Шахтопрохідницьке управління №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка», Відокремлений підрозділ шахтоуправління «Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» знаходяться на території населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження з листопада 2014 року.

Ця обставина підтверджується змістом Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження у редакції від 07.11.2014, який затверджений розпорядженням КМУ 07.11.2014 № 1085-р, копію якого надається.

Місто Луганськ з листопада 2014 року непідконтрольне органам державної влади України, що в свою чергу є об`єктивною перешкодою в отриманні будь-яких додаткових документів щодо підтвердження наявності спеціального стажу у Позивача, в тому числі уточнюючих довідок про які зазначає відповідач.

Суд звертає увагу, що спеціальний стаж на підземних роботах позивача підтверджується належним чином оформленими записами трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Частиною 1 статті 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених ним Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами прані за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином Відповідач при призначенні пенсії Позивача занизив йому обсяг страхового стажу, так як не порахував стаж на підземних роботах у розрахунку рік за рік, як того вимагають приписи ч. З ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що прямо вплинуло на розмір його пенсії.

Якщо порахувати загальний обсяг трудового стажу Позивача з урахуванням періодів зайнятості на підземних роботах в пільговому еквіваленті, він становитиме - 30 років 3 місяці 16 дні, а не 27 років 08 місяців 01 день.

Протиправні дії відповідача призводять до порушення права Позивача на мирне володіння майном, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки він недоотримує належну йому до виплати суму пенсії.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частинами першою та другою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому відповідно до положень статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відтак, беручи до уваги, що відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні стажу на підземних роботах у пільговому обчисленні та відповідно перерахунку його пенсії, позивач був позбавлений частини своєї власності, так як отримує занижений розмір пенсії, що суттєво відображається на його матеріальному стані та благополуччі.

У цьому контексті Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (рішення від 02.03.2005 у справі «Уоп Маїїгап аші ОЙіегз V. Сегшапу», пункт 74).

Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Міллер проти Австрії» від 16.12.1974 «обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 16.09.1996 у справі «Гайгузус проти Австрії» йшлося про те, що «у випадку, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути відповідної особи права власності».

Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для . захисту «правомірних (законних) очікувань».

Відтак, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 26.042023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періоду його роботи з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницькому управлінні М5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка» та з 08.02.2010 по 31.07.2014 у Відокремленому підрозділі шахтоуправління ««Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» до страхового стажу у подвійному розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови здійснити з 26.04.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням періоду його роботи з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницькому управлінні №5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка» та з 08.02.2010 по 31.07.2014 у Відокремленому підрозділі шахтоуправління ««Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» до страхового стажу у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) здійснити з 26.04.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) із зарахуванням періоду його роботи з 07.09.1993 по 11.05.1995 у Шахтопрохідницькому управлінні М5 ВАТ «Трест Луганскшахтопроходка» та з 08.02.2010 по 31.07.2014 у Відокремленому підрозділі шахтоуправління ««Луганське «Державного підприємства «Луганськвугілля» до страхового стажу у подвійному розмірі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.