Справа № 320/19786/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року № 320/19786/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

07.06.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача за №345170410 від 17 травня 2023 року, на підставі, якого позивачу донараховано податкові зобов`язання по орендній сплаті за землю у сумі 1 835332 грн. 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем порушено порядок проведення камеральної перевірки, а саме: по-перше: Акт камеральної перевірки повинен бути підписаний посадовими особами (у множині), в той час, як він підписаний однією посадовою особою; по-друге: відповідачем не було повідомлено представників позивача про розгляд заперечень на Акт перевірки; по-третє: не визначено розмір грошових зобов`язань та не розглянуто питання щодо необхідності надсилання (вручення) платнику податків відповідного повідомлення-рішення. Також, позивач зазначає, що Договорами оренди чітко визначено 1,5% орендна плата за земельну ділянку від її нормативної грошової оцінки, протягом 2021 будь-які зміни до Договорів не вносились, а отже при поданні первинних податкових декларацій з плати за землю було допущено помилку при застосуванні 3%, що в подальшому було виправлено шляхом подання уточнюючих декларацій, а отже контролюючим органом безпідставно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 (суддя Журавель В.О.) відкрито провадження у адміністративній справі №320/19786/23 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023 за № 949/0/15-23 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/19786/23 передано 02.11.2023 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 прийнято адміністративну справу №320/19786/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22 листопада 2023 року 11:30 год.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що у разі незгоди платника податків з висновками контролюючого органу не позбавлений подати заперечення на акт перевірки, що і було зроблено позивачем. Відповідач зазначає, що Підприємством заперечення на Акт камеральної перевірки надано до ГУ ДПС у м. Києві з порушенням терміну, установлених ПК України, контролюючим органом було залишено їх без розгляду. В частині винесення оскаржуваного податкового-повідомлення рішення відповідач зазначив, що воно прийнято у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням рішення Київської міської ради №89/9146 від 28.02.2013

Судом поставлено на розгляд питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, оскільки вирішено всі питання такого провадження, проти чого представники сторін не заперечували.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 29.11.2023, закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог повністю та зазначає, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що у разі незгоди платника податків з висновками контролюючого органу, він не позбавлений права подати заперечення на акт перевірки, що і було зроблено позивачем. Відповідач зазначає, що Підприємством заперечення на Акт камеральної перевірки надано до ГУ ДПС у м. Києві з порушенням термінів, установлених ПК України, тому контролюючим органом було залишено їх без розгляду. В частині винесення оскаржуваного податкового-повідомлення рішення відповідач зазначив, що воно прийнято у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням рішення Київської міської ради №89/9146 від 28.02.2013.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, камеральна перевірка проведена 23.01.2023 на підставі підпункту 191.1.2 пункту 191 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, Кащенко Тетяною Федорівною головним державним інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності з місцевих податків і зборів та спрощеної системи оподаткування юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві платника податків Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ» щодо уточнюючої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний № від 06.01.2023 за 2021 рік.

За результатом камеральної перевірки контролюючим органом складено Акт камеральної перевірки від 23.01.2023 №5448/ж5/26-15-04-10-03/00381574 (надалі Акт перевірки).

У Акті перевірки контролюючим органом установлено порушення податкового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб (КБК 18010600), зазначеними Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКІ ХЛІБНІ ТРАДИЦІЇ» в уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний № від 06. 01.2023 за 2021 рік, є нижча, ніж визначено за результатами камеральної перевірки.

Акт перевірки контролюючим органом надіслано на адресу позивача 24.01.2023 та отримано останнім 30.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (стор. 117 том І).

Не погоджуючись з висновками викладеними у Акті перевірки позивачем 10.02.2023 надіслано (поштою) на адресу відповідача Заперечення за вих. №10/02-04, які отримано контролюючим органом 14.02.2023.

Листом від 20.02.2023 за № 7071/1/26-15-04-10-08 ГУ ДПС у м. Києві повідомило позивача, що заперечення на Акт перевірки залишено без розгляду, оскільки подані з порушенням терміну встановлених ПК України.

На підставі висновків викладених у Акті перевірки контролюючим органом 16.02.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення №120770410, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 2752998,33 грн, в т.ч. за податковим та/або іншими зобов`язаннями у розмірі 1835332,22 грн та за штрафними (фінансовими) санкція (штрафами) у розмірі 917666,11 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомлення-рішення №120770410 Підприємством 07.03.2023 подано до Державної податкової служби України (надалі ДПС України) скаргу №69 з виомогою скасувати дане податкове повідомлення-рішення, оскільки останнє прийнято з порушенням вимог законодавства.

За результатом розгляду скарги ДПС України 03.05.23 прийнято рішення №10742/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №120770410 у частині застосування штрафу у сумі 917666,11 грн, в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін(надалі Рішення №10742/6/99-00-06-03-02-06).

На підставі висновків Акту перевірки з урахування висновків Рішення №10742/6/99-00-06-03-02-06 контролюючим органом прийнято 17.05.2023 податкове повідомлення-рішення №345170410, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 1835332,22 грн, в т.ч. за податковим та/або іншими зобов`язаннями у розмірі 1835332,22 грн та за штрафними (фінансовими) санкція (штрафами) у розмірі 0 грн.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 року (надалі - ПК України).

Статтею 206 Земельного кодексу України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу), а землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

За правилами пункту 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 286.1 ПК України установлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з пункту 288.4 статті 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу).

Згідно з пункту 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до пункту 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України установлено, що центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (у редакції що діє з 01.01.2018) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Як убачається з матеріалів справи, що засобами телекомунікаційного зв`язку позивачем 17.02.2021 подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний номер , якою визначені податкові зобов`язання по орендній платі за землю на 2021 рік у сумі 3694540,50 грн, в т.ч. місячна частка 307878,32 грн (стор. 70 -73 том І).

Дана декларація прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанціями №1, №2 (стор. 74, 75 томІ).

Судом встановлено, що між ВАТ «КИЇВХЛІБ» (Орендар), з однієї сторони, та Київською міською радою (Орендодавець), з іншої сторони, 15.03.2005 укладено Договір оренди земельної ділянки №91-6-00434 (надалі Договір №91-6-00434).

У відповідності до пунктів 1.1, 2.1 Договору №91-6-00434 Орендодавець, на підставі п. 3 рішення Київської міської ради від 23.12.2003 р. №317/1192, за Актом приймання-передачі передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначена цим Договором. Об`єктом оренди відповідно до цього Договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування вул. Ежена Потьє, 4 у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно пунктів 4.2, 4.3 Договору №91-6-00434 річна орендна плата на земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 (однієї цілої і п`яти десятих) відсотків від її нормативної грошової оцінки. Розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього Договору.

Так, рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» внесено зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення, встановивши річну орендну плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Суд звертає увагу, що до пункту 1286 Додатку до рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» включено земельну ділянки за Договором №91-6-00434, яку передано у оренду позивачу.

Сторонами не надано доказів скасування чи визнання нечинним рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 у встановленому законом порядку, в тому числі і у судовому порядку.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку, що подаючи 17.02.2021 декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний номер позивачем було правомірно застосовано 3% та Підприємство було обізнане про внесення змін до договору оренди, згідно рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146.

Проте, 28.09.2022 позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку подано до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) реєстраційний номер , згідно якої задекларовано до зменшення податкове зобов`язання по орендній платі за землю за період січень - грудень на 2021 рік у сумі 773773,61 грн, за рахунок зменшення ставки орендної плати по договору оренди від 15.04.2005 №91-6-00434 (стор. 84 -88 том І).

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку, що рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 «Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України» внесено зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення, встановивши річну орендну плату у розмірі 3 % (три відсотки) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Посилання позивача на те, що між сторонами не було укладено додаткову угоду про внесення змін до Договору №91-6-00434, суд не приймає до уваги, оскільки в пункті 4.3 договору чітко зазначено, зміни вносяться, шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, що і було зроблено Київською міською радою 28.02.2013, дане рішення було опубліковано в газеті «Хрещатик» 02.04.2013 №45 (4252).

Згідно з додатком до рішення Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 «Перелік договорів оренди земельних ділянок, розмір річної плати яких менший від мінімального, встановленого статтею 288 Податкового кодексу України» та встановлено, що позивач значиться в зазначеному додатку №№1284-1286, як орендар, якому збільшено орендну плату за земельну ділянку до 3 %.

Як визначено пунктами 288.1 - 288.4 статті 288 ПК України та пунктами 13.5. статті 13 Положення про плату за землю в місті Києві розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких приведено, - у розмірі не більше 3 % нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Отже, чинні норми Податкового кодексу України застосовують поняття річна сума платежу. А це поняття вже не є безпосередньо прив`язаним до змісту договору і не є тотожнім поняттю "орендна плата". Відтак, орендна плата може бути однією, а річна сума платежу - іншою. І пріоритет у такому разі варто надавати нормам Податкового кодексу України, які регулюють справляння податків і зборів, адже до них належить і орендна плата.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений у статті 288 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що незалежно від того, який розмір орендної плати встановлено у договорі, Податковий кодекс України вимагає, аби річний платіж був у розмірі не меншому ніж регламентовано нормами ПК України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 31.10.2023 у справі № 826/14075/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у даному випадку відповідачем правомірно установлено, що позивачем при поданні уточнюючої податкової декларації №, протиправно зменшено податкове зобов`язання по орендній платі за землю за період січень - грудень на 2021 рік на суму 1835332,22 грн.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку про правомірність застосування відповідачем норм Податкового кодексу України та рішення Київської міської ради від 28.02.2013 № 89/9146 та пункту 2 рішення Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877, а отже, податкове повідомлення-рішення №345170410 від 17 травня 2023, яким позивачу донараховано податкові зобов`язання по орендній сплаті за землю у сумі 1 835332 грн 22 коп. є правомірним.

Щодо посилання позивача на те, що Акт камеральної перевірки повинен бути підписаний посадовими особами (у множині), в той час, як він підписаний однією посадовою особою, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу. Камеральні перевірки з питань, визначених статтею 393 цього Кодексу, проводяться з урахуванням вимог статті 393 цього Кодексу.

Згідно пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України, установлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Наказом Міністерства доходів і зборів від 14 червня 2013 року N 165 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, у розділі III яких визначені особливості проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість.

Як вбачається з Додатку № 2 до Методичних рекомендацій щодо організації та провезення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, що Акт камеральної перевірки підписується однією особою податкового органу, яка фактично і проводила дану перевірку.

Суд звертає увагу, що у відповідності до Наказу від 14 червня 2013 року N 165 та пункту 86.1 статті 86 ПК України визначено, що Акт камеральної перевірки підписується однією посадовою особою податкового органу, яка фактично і проводить дану перевірку, а не декількома особами, як вважає позивач, а отже у даній частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Щодо посилання позивача, що відповідачем не було враховано заперечення до акту камеральної перевірки, та не повідомлено про час та місце розгляду матеріалів перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 86.1, 86.2 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків.

Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.

Суд звертає увагу, що вимогами вищезазначеної статті чітко визначено подання до контролюючого органу заперечення на Акт перевірки, а не надіслання їх поштою, як це було зроблено позивачем, що підтверджується «Описом вкладення цінний лист» (стор. 120 том І).

Відповідно до підпункту 86.7.4. пункту 86.7 статті 86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що Заперечення на Акт перевірки надійшли на адресу відповідача 14.02.2023, хоче термін подання до 13.02.2023, а отже у даному випадку суд доходить висновку, що у відповідності до вищезазначених норм права дані заперечення не підлягали розгляду.

Суд звертає увагу на те, що дії контролюючого органу щодо неповідомлення позивача про розгляд заперечень на акт перевірки, могли свідчити про недотримання процедури встановленої ПК України, водночас зазначені порушення не можуть слугувати достатньою підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з урахуванням встановлених судом обставин щодо порушення позивачем податкового законодавства під час декларування земельного податку.

Також, суд звертає увагу, що дії контролюючого органу під час оформлення акту перевірки не могли істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства в частині декларування податкових зобов`язань з земельного податку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.