Справа № 950/280/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 р.Справа № 950/280/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 18.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Стеценко В.А., м. Лебедин, повний текст складено 27.07.23 року по справі № 950/280/23

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - полковника ОСОБА_2 , Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до начальника Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - полковника ОСОБА_2 , Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі також відповідачі), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № СУ/15/2023 від 28.01.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 18 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вказує на ненадання належної оцінки у оскаржуваному рішенні тим обставинам, що в протоколі № СУ/15/2023 від 27.01.2023 та у постанові № СУ/15/2023 від 28.01.2023 відсутнє чітке посилання, які саме норми (абзац, пункт, частина, стаття, розділ, нормативний акт тощо) порушені ОСОБА_1 . Твердження про те, що ОСОБА_1 «не пройшов медичний огляд в особливий період», чим нібито і «порушив Правила військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 за № 1487», не відповідає дійсним обставинам справи, а отже в діях позивача відсутня вина як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що протокол № СУ/15/2023 від 27.01.2023 складений з порушеннями статей 256, 268 КУпАП, з огляду на що не є належним та допустимим доказом скоєння правопорушення, а строк накладення адміністративного складення сплив 07.12.2022.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На підставі протоколу № СУ/15/2023 від 27.01.2023, складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 28.01.2023 начальником Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - полковником Мостовичем А. П. винесено постанову № СУ/15/2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КпАП України, з тих підстав, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд (07.06.2022 був направлений для проходження медичного огляду), затягував проходження медичного огляду та за направленням лікарів на додаткове обстеження до закладів охорони здоров`я в м. Суми його не пройшов, чим порушив Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ від 30.12.2022 за № 1487.

Постановою № СУ/15/2023 від 28.01.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КпАП України в особливий період та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн (а.с.16).

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про визнання її протиправною та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовано відповідачами в судовому засіданні та відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, а тому дійшов висновку правомірність оскаржуваної постанови.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідно зі ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 210 КУпАП).

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно зі статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правила військового обліку визначені (надалі - Правила) у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р., № 1487 (надалі - Порядок № 1487), на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із п.п. 2 п. 1 Правил призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 за № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення).

Згідно з п. 2.9. Розділу 2 Положення за результатами проведеного медичного огляду призовників ВЛК ТЦК та СП приймає одну із постанов:

1) придатний до військової служби;

2) тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування у (вказати заклад охорони здоров`я (установу) та орієнтовний строк лікування);

3) потребує направлення на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (зазначити дату проведення медичного огляду);

4) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час;

5) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. Постанова ВЛК вноситься лікарем - членом призовної комісії до облікової карти призовника (картки медичного огляду призовника на збірному пункті).

Крім цього, довідка ВЛК з постановою про непридатність (тимчасову непридатність) призовника до військової служби, зберігається в особовій справі призовника.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за № 2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. Так, Указом Президента України від 06.02.2023, № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

За матеріалами справи за результатами оповіщення здійснено виклик молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 про прибуття 07.06.2022 до другого відділу Сумського РТЦК та СП з метою уточнення його військово-облікових даних та проходження ним медичного огляду ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

07.06.2022 військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув за викликом до другого відділу Сумського РТЦК та СП (м. Лебедин) та був направлений для проходження медичного огляду до КНП «Лебединська лікарня мені лікаря К.О. Зільберника» Лебединської міської ради.

Вказані обставини позивачем не заперечуються.

Під час проходження медичного огляду позивач був оглянутий необхідними лікарями, окрім невропатолога та терапевта, що також не заперечується позивачем.

Зі звернення, листа (а.с. 8-10, 12, 13), вбачається, що 23.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Лебединська лікарня імені лікаря К. О. Зільберника» Лебединської міської ради та просив повідомити, чому лікарі-невропатологи КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К.О. Зільберника» відмовляють йому і підтвердженні діагнозу без законних на те підстав; просив зробити запит до КНП «Голованівська ЦРЛ» та Центру неврології і реабілітації «Лосятинська лікарня» для підтвердження його діагнозу; за необхідності надати офіційну відмову у медичному обстеженні лікарями-невропатологами КНП «Лебединська лікарня ім. лікаря К. О. Зільберника».

Листом від 30.08.2022 за № 01-14/3/526 Комунальне некомерційне підприємство «Лебединська лікарня імені лікаря К. О. Зільберника» повідомило ОСОБА_1 про необхідність надати лікарю-неврологу та лікарю-терапевту результати наявних у нього обстежень та пройти необхідні дообстеження на рівні Лебединської лікарні, які на погляд заявника не зашкодять його здоров`ю.

З картки вбачається, що за результатами дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 лікар невропатолог надав висновок про необхідність консультації в обласній невропатологічній установі (а.с. 9).

З листа (а.с. 14, 15) вбачається, що 07.10.2022 ОСОБА_1 повідомив Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про те, що він не пройшов призначений йому медичний огляд згідно з карткою дослідження для встановлення придатності за станом здоров`я лікарями КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К. О. Зільберника» Лебединської міської ради у зв`язку з відмовою лікарів-невропатологів підтвердити попередньо встановлений йому діагноз та неправомірними, на його думку, пропозиціями лікарів пройти додаткові обстеження.

Ураховуючи інформацію, викладену позивачем у листі від 07.10.2022, начальником другого відділу Сумського РТЦК та СП Ячменьовим І. В. відносно ОСОБА_1 27.01.2023 о 16:45 складено протокол № СУ/15/2023.

Розпискою від 26.01.2023 ОСОБА_1 підтвердив факт отримання повістки про виклик до другого відділу Сумського РТЦК та СП на 27.01.2023 (а.с. 55).

З книги відвідувачів (а.с. 76, 77), дослідженої під час судового розгляду вбачається, що ОСОБА_1 о 16 год. 30 хв. 27.01.2023 особисто з`явився до другого відділу Сумського РТЦК та СП.

З копії протоколу, підписаного двома свідками, вбачається, що позивача повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відтак суд апеляційної інстанції при оцінці доказів дійшов висновку про належне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення і непідписання позивачем протоколу № СУ/15/2023 зазначеного не спростовує.

У позовній заяві зазначено, що копію постанови № СУ/15/2023 від 28.01.2023 позивачем отримано 02.02.2023.

Колегія суддів відхиляє посилання представника позивача на порушення строків накладення адміністративного стягнення, так як під час розгляду справи встановлено, що в жовтні 2022 року позивач лише повідомляв центр комплектування про складнощі, які виниклі під час проходження медогляду, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності винесена 28.01.2023, після його явки до центру комплектування і відповідно виявлення факту вчинення ним умисного триваючого правопорушення.

В той же час колегія суддів не бере до уваги і доводи представника позивача щодо недоліків у найменуванні нормативного акту, зазначеного в тексті оскаржуваної постанови, так як ст. 210 КпАП України передбачає відповідальність саме за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Висновок про непроходження позивачем медичного огляду в особливий період, викладений в оскаржуваній постанові, підтверджується матеріалами справи, зокрема тим, що ВЛК ТЦК та СП не прийнято жодної з постанов, визначеної п. 2.9. Розділу 2 Положення за результатами проведеного медичного огляду призовників, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 за № 402.

Щодо посилання позивача на те, що причиною затягування медичного огляду є недоліки в роботі, допущені членами та керівництвом лікарняної комісії; що строки проведення медичного огляду не визначені чинним законодавством, яке не передбачає кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення затягування проходження медогляду, то колегія суддів зазначає, що під час проходження медичного огляду лікарями-невропатологами позивачу пропонувалося взяти участь у певних медичних процедурах і пройти додаткові обстеження, чого він не тільки не виконав протягом тривалого проміжку часу, але і не вчинив дій, направлених на виконання зазначених вказівок.

Посилання позивача на незавершення проходження медичного огляду не з його вини колегія суддів не бере до уваги, оскільки неправомірні дії лікарів, про які зазначає позивач, не є предметом судового розгляду у цій справі.

Щодо посилання позивача на те, що строк накладення адміністративного складення сплив 07.12.2022, колегія суддів зазначає, що протокол № СУ/15/2023 складено 27.01.2023, до адміністративної відповідальності позивача притягнуто постановою № СУ/15/2023 від 28.01.2023. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачем не спростовано висновки відповідачів, що станом на час розгляду справи медичний огляд ним завершено, тобто датою виявлення правопорушення є 27.01.2023.

Враховуючи викладене у сукупності, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачами у справі спростовано доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, правомірність прийнятого ним рішення (постанови), є законним і обґрунтованим.

За таких обставин колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів уважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи приписи статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 18.07.2023 по справі № 950/280/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк