Справа № 140/29559/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/29559/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.08.2023 №188/23 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2023 Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області винесено рішення №188/23, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у справі за скаргою громадянина ОСОБА_2 та застосовано до дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю строком на три місяці з підстав порушення позивачем статей 9, 20 Правил адвокатської етики, а саме з підстав наявності конфлікту інтересів.

Позивач із такими підставами притягнення його до дисциплінарної відповідальності не погоджується та вказує на те, що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Зазначає, що 20.12.2021 Ковельським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги мені видано доручення №0000-00297 та №0000-00298 на захист потерпілої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 в кримінальних провадженнях №0000288, №0000289, які внесені в ЄРДР від 22.11.2021 за ст. 186 ч.2 та від 23.11.2021 за ч. 3 ст. 15 ст. 152 КК України та 23.11.2021 об`єднані в одне провадження за №0000288, де обвинуваченим є ОСОБА_2 .

Також вказує, що 29.06.2022 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Тернопільській області позивачу було видано доручення №003-30000308 про надання правової допомоги затриманому. Під час зустрічі з затриманим виявила, що це ОСОБА_2 , який підозрюється у згвалтуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2. за ст. 152 ч. 1 КК України у кримінальному провадженні за №0000122 від 29.06. 2022. В ході зустрічі з ОСОБА_2 ОСОБА_1 склала протокол першої зустрічі з клієнтом, який передбачено Додатком 1 до Стандартів якості надання безоплатної правової допомоги у кримінальному процесі (підпункт 1 пункту 1) і запитувала його чи він бажає, щоб я здійснювала його захист. Пояснювала йому, що він може написати письмову заяву про відмову від мене як захисника, так як вона здійснює захист ОСОБА_3 і повідомила його, що допоможе йому написати таку заяву. Також пояснила чи не бажає він самостійно залучити іншого адвоката, в тому числі адвоката Колєсніка Б.В., який здійснює його захист в попередньому кримінальному провадженні, але ОСОБА_2 заяви не став писати і пояснив, що він хоче, щоб ОСОБА_1 здійснювала його захист.

Вироком Ратнівського районного суду від 22 .11.2022 ОСОБА_2 визнано винним за ст. 152 ч.1 КК України та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вказує, що потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є односельчанами та родичами, вони не знайомі між собою.

05.12.2022 прокурор заявив клопотання про приєднання вироку Ратнівського районного суду від 22.11.2022 про засудження ОСОБА_2 до матеріалів кримінального провадження щодо замаху на згвалтування ОСОБА_3 , проте позивач заперечила, оскільки він немає ніякого відношення до зазначеної справи та не набрав законної сили. Суд приєднав даний вирок, але не досліджував.

27.11.2022 адвокат Колєснік Б.В. подав клопотання/заяву до Любешівського районного суду про відвід позивача як представника потерпілої ОСОБА_3. у справі по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2 та ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 152 КК України вбачаючи конфлікт інтересів, однак суд ухвалою від 05.12.2022 в задоволенні клопотання відмовив.

Як вказує, позивач, за її заявами Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області винесено наказ №247/247-П про припинення надання правової допомоги ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_1. з 01.12.2022. 24.04.2023 Ковельським місцевим центром винесено наказ про заміну представника потерпілої ОСОБА_3 .

Крім того зауважує, що відповідачем було порушено процедуру розгляду скарги.

Відтак позивач стверджує, що у відповідача були відсутні законні підстави для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. З цих підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що під час розгляду скарги ОСОБА_2 було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також Правил адвокатської етики. Зокрема, відповідач зазначає, що у кримінальному провадженні від 29.06.2022 №000122 за ознаками вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.152 КК України, його захист здійснювала адвокат ОСОБА_1 , яка була призначена Регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги. Зазначене доручення діяло протягом строку затримання, а у разі обрання запобіжного заходу у вигляді гримання під вар гою - до моменту завершення строку тримання під вартою. 30.06.2022 ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області щодо ОСОБА_2 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 повідомляв про те, що бажає змінити захисника, якого йому призначив Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги, оскільки ОСОБА_1 на його переконання здійснювала захист неналежно, схиляла обвинуваченого до визнання вини, хоча останній це заперечував з першого дня, однак, таке клопотання було відхилено з мотивацією неможливості зміни адвоката за рахунок держави. Бажання ОСОБА_2 також було викликане тим, що адвокат ОСОБА_1. була представником потерпілої особи в іншому кримінальному провадженні, у якомуП ОСОБА_2 був обвинуваченим. У провадженні Любешівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000288, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.186, ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_1 є представником потерпілої особи - ОСОБА_3 . Фактично дана справа входить до переліку кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, у зв`язку із чим представник потерпілої фактично підтримує обвинувачення, є «прокурором». У іншому ж провадженні щодо ОСОБА_2 вона є захисником. Таким чином ОСОБА_1 по відношенні до ОСОБА_2 за своїми обов`язками повинна займати одночасно дві позиції - звинувачувати в одному та захищати у іншому.

Відповідач вважає, що адвокат ОСОБА_1. діяла саме в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , яку вона розпочала представляти раніше, і у неї був наявний конфлікт інтересів між двома клієнтами. Це підтверджується тим фактом, що у першому кримінальному провадженні вже використовується вирок відносно ОСОБА_2 за другим провадженням, як доказ негативної характеристики ОСОБА_2 , як обвинуваченого, та схильності до вчинення злочинів проти статевої свободи.

Відповідач вважає, що в даному випадку є наявний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_1 , як представник потерпілої особи у кримінальному провадженні №0000288, має суперечність, наявність якої вилинула на її об`єктивність та неупередженість під час виконання адвокатом її професійних обов`язків, а також на вчинення та не вчинення нею дій під час здійснення адвокатської діяльності у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_1 є захисником ОСОБА_2., тобто представляла та захищала одночасно двох клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими.

Таким чином, що адвокат ОСОБА_1 допустила дисциплінарний проступок, а саме порушення присяги адвоката України, правил адвокатської етики, не повідомила про виникнення конфлікту інтересів при виконанні нею доручення, та не усунула його шляхом припинення надання допомоги одному з клієнтів

Представник відповідача зазначає, що на розгляд Дисциплінарної палати адвокат надала пояснення, якими мотивувала спростування порушення нею Правил адвокатської стики, при фактичному визнанні допущених порушень Правил адвокатської етики, оскільки адвокат визнавала факт одночасного надання нею правничої допомоги потерпілій у одній справі проти обвинуваченого ОСОБА_2 , одночасно протягом чотирьох місяців, надаючи правничу допомогу обвинуваченому ОСОБА_2 у статусі обвинуваченого. При цьому не заперечувала, що представляючи інтереси потерпілої, використовувала дані про обвинуваченого ОСОБА_2 з іншого провадження. При цьому, усвідомлюючи можливості виникнення конфлікту інтересів між клієнтами з суперечливими позиціями, адвокат у відповідності з Правилами адвокатської етики не відібрала заяви від обох клієнтів про відсутність між ними конфлікту інтересів та не відмовилась від надання правової допомоги обом клієнтам - за наявності такого конфлікту.

Відтак, Комісією було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення. Вказує, що таке рішення прийнято у повній відповідності із Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». З урахуванням зазначеного відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач ще раз наголосив на відсутності підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Просила позов задовольнити.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено, 01.02.2023 на розгляд Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області надійшла скарга громадянина ОСОБА_2 про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_1 , яка була передана на розгляд дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області, яка обгрунтована наявністю конфлікту інтересів в діях адвоката ОСОБА_1 , які полягають в тому, що ОСОБА_1 , як представник потерпілої особи ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000288, має суперечність, наявність якої вплинула на її об`єктивність та неупередженість під час виконання адвокатом її професійних обов`язків щодо здійснення професійної діяльності у кримінальному провадженні, де ОСОБА_1 є захисником ОСОБА_2., тобто представляла та захищала одночасно двох клієнтів (обвинуваченого та потерпілого), інтереси яких є взаємно суперечливими

31.03.2023 за №08 позивачу було надіслано ксерокопію скарги із доданими до неї документами та повідомлено про час і місце проведення засідання дисциплінарної палати.

19.04.2023 на адресу КДКА Волинської області від позивача надійшли письмові пояснення на скаргу ОСОБА_2 .

В результаті перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_2 , 26.04.2023 членом дисциплінарної палати КДКА Волинської області Лавренчуком О.В. було складено довідку, якою запропоновано порушити дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1 .

Того ж дня дисциплінарною палатою КДКА Волинської області прийнято рішення №176/23 про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 .

В ході розгляду та з`ясування обставин дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_1 , дисциплінарною комісією було встановлено порушення адвокатом принципів адвокатської діяльності, а саме статей 9, 20 Правил адвокатської етики.

Так, на підставі вказаних порушень Дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області 17.08.2023 прийнято рішення, яким притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області, позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування такого рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) визначено, що цей Закон визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частинами 1-3 статті 33 Закону №5076-VI визначено, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Як встановлено частиною першою статті 34 Закону №5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Згідно частини другої статті 34 даного Закону дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України;3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків;6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

Невиконання цих вимог є порушенням Правил адвокатської етики, що і складає дисциплінарний проступок адвоката.

Статтею 35 Закону №5076-VI передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Питання ініціювання дисциплінарної відповідальності, стадій провадження та перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката регламентовано статтями 36-38 даного Закону.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Частиною першою статті 40 Закону №5076-VI передбачено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Як вбачається із частини першої статті 41 Закону №5076-VI за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Частиною першою статті 42 даного Закону №5076-VI визначено, що адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

У відповідності до приписів статті 21 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики, невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів.

Статтею 28 Закону визначено, що адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правової допомоги у разі конфлікту інтересів, або виконання договору про надання правової допомоги може призвести до розголошення адвокатської таємниці.

Згідно з приписами статті 9 Правил адвокатської етики, під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами адвоката та його професійними правами і обов`язками перед клієнтом, наявність якої може вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання адвокатом його професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення ним дій під час здійснення адвокатської діяльності. Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, а також за таких обставин надавати їм правову допомогу. Адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта або надавати йому правову допомогу, якщо до цього він надавав правову допомогу, здійснював захист або представництво іншого клієнта, від якого він отримав конфіденційну інформацію, дотичну до інтересів нового клієнта.

Відповідно до статті 16 цих Правил, ще до укладення договору про надання правової допомоги адвокат має повідомити клієнту, про обставини, що можуть вплинути на можливе виникнення конфлікту інтересів.

Статтею 20 Правил передбачено, що адвокат не має права прийняти доручення, якщо інтереси клієнта об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта, з яким адвокат зв`язаний договором про надання правової допомоги, або якщо є розумні підстави вважати, що передбачуваний розвиток інтересів нового і попереднього клієнта призведе до виникнення конфлікту інтересів. Адвокат не має права прийняти доручення також якщо конфлікт інтересів пов`язаний з тим, що адвокат отримав від іншого клієнта конфіденційну інформацію, що охоплюється предметом адвокатської таємниці або захищається законодавством в інший спосіб, яка має перспективу бути використаною при наданні правової допомоги новому клієнту.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , як представник потерпілої особи у кримінальному провадженні №0000288, де обвинуваченим є ОСОБА_2 , здійснювала також адвокатську діяльності у кримінальному провадженні від 29.06.2022 №000122 за ознаками вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.152 КК України, в якому адвокат ОСОБА_1. здійснювала захист ОСОБА_2 , тобто представляла та захищала одночасно двох клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, що не відповідає принципам адвокатської етики.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач, здійснюючи адвокатську діяльність, не повідомила про виникнення конфлікту інтересів при виконанні нею доручення, та не усунула його шляхом припинення надання допомоги одному з клієнтів.

Разом з тим, згідно наказу від 12.12.2022 №247/247-П Регіонального центру з надання правової допомоги у Волинській області було припинено надання правової допомоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 , а також наказом Ковельського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 24.05.2023 №3-з було здійснено заміну адвоката Токарської В.Г. з надання правової допомоги ОСОБА_3 та припинено дію доручень.

Разом з цим, суд зауважує, що такі дії були вчинені уже на стадії розгляду дисциплінарної справи, а написання позивачем заяви про припинення надання правової допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лише підтверджує те, що адвокат ОСОБА_1. захищала інтереси одного клієнта ( ОСОБА_2 ), які об`єктивно суперечать інтересам іншого клієнта ( ОСОБА_3 ), що свідчить про наявність конфлікту інтересів.

Відтак, суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами як під час розгляду скарги ОСОБА_2 , так під час судового розгляду справи доведено факт наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, який є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у зв`язку з наявністю в діях позивача порушення Правил адвокатської етики та норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», які виразились у недотриманні останнім умов щодо уникнення конфлікту інтересів та конфіденційності.

При цьому, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Разом з тим, матеріалами справи, в тому числі матеріалами дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_2 , наданої відповідачем на виконання ухвали суду від 10.11.2023 про забезпечення доказів, не підтверджено порушення відповідачем процедури дисциплінарного провадження, протилежного суду не надано.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів наявності в діях позивача підстав дисциплінарного проступку та правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, що їх підтверджують, дають беззаперечні підстави вважати, що адвокат ОСОБА_1 порушила принципи адвокатської діяльності, якими є принцип уникнення конфлікту інтересів, на необхідність дотримання яких вказано у Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та у статтях 9, 20 Правил адвокатської етики, а відповідач, приймаючи 17.08.2023 рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для його прийняття, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення, а отже, підстави для скасування даного рішення відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області (вулиця Паркова, 5/13, місто Луцьк, Волинська область, 43025, ) про визнання протиправним та скасування рішення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський