Справа № 200/7676/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року справа №200/7676/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача Лаврушиної К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року (головуючий суддя І інстанції Кочанова П.В.) складеного у повному обсязі 28 грудня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/7676/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1305126/1-5533-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2018 рік у розмірі 7160,15 гривень,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1305126/2-5533-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2019 рік у розмірі 7160,15 гривень,

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 7160,15 гривень,

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/2-5533-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2018 рік у розмірі 38 088,50 гривень,

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/1-5533-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2019 рік у розмірі 38 088,50 гривень,

- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/-5533-0522 (форма "Ф"), яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 38 088,50 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року позовні вимоги задоволені частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1305126/1-5533-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 3 385,82 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1305126/2-5533-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 3 385,82 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року №1-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 3 700,35 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/2-5533-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 18 012,69 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/1-5533-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 18 012,69 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 03.04.2020 року № 1305127/-5533-0522 (форма "Ф") в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік у розмірі 19 685,67 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначати суму грошових зобов`язань за орендну плату на землю, розрахунок яких проводиться щорічно на підставі даних державного земельного кадастру.

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

23.09.2013 року між Краснолиманською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №48, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - для обслуговування будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 18.07.2013 року №6/24-2468, яка знаходиться: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер: :02:000:0073 загальною площею: 0,2011 га.

Згідно пункту 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 200 758,13 грн.

Пунктом 8 Договору визначено, що договір укладено на 49 (сорок дев`ять років).

Пункт 9 Договору визначає, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 20 075,81 грн. на рік без ПДВ, згідно розрахунку (додаток №2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 року №1724).

Відповідно до пункту 12 Договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором,

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; нормативної грошової оцінки землі та ставок орендної плати, затверджених рішеннями Краснолиманської міської ради;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 33 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно Розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, для обслуговування будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 з 23 вересня 2013 року (додаток №2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 року №1724):

- площа, кв.метрів (в населених пунктах), гектарів (за межами населених пунктів) -0,2011;

- нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, грн. 200 758,13,

- ставка земельного податку, встановлена Законом України «Про плату за землю», відсотків нормативної оцінки землі 1%,

- прийнятий для розрахунку розмір орендної плати, відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки 10% ,

- розмір земельного податку, грн..- 2007,58,

- розмір орендної плати, грн..- 20 075,81 грн.

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1305127/2-5533-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2018 рік у розмірі 38 088,50 гривень.

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1305127/1-5533-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2019 рік у розмірі 38 088,50 гривень.

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1305127/1-5533-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 38 088,50 гривень.

Згідно розрахунків грошових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб по ОСОБА_1 , річна сума орендної плати розрахована як відсоток ставки податку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки:

- за 2018 рік: нормативно грошова оцінка 380 885,04 х 10% = 38 088,50 грн.,

- за 2019 рік: нормативно грошова оцінка 380 885,04 х 10% = 38 088,50 грн.,

- за 2020 рік: нормативно грошова оцінка 380 885,04 х 10% = 38 088,50 грн.

28 квітня 2005 року між Краснолиманською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №33, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на підставі рішення Краснолиманської міської ради від 16.03.2005 року №4/30-568 та рішення Краснолиманської міської ради №4/30-525 від 16.03.2005 року, яке находиться в с.Щурове Краснолиманської міської ради.

Відповідно до пункту 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2700 га.

Згідно пункту 5 Договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить: 18 392,04 грн.

Пунктом 8 Договору визначено, що договір укладено на 25 (двадцять п`ять років).

Пункт 9 Договору визначає, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 441,41 грн. на рік.

Згідно пункту 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до пункту 13 Договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором,

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 36 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с.Щурове на території Краснолиманської міської ради сторонами погоджено наступне:

1. п.5 Розділу «Об`єкт оренди» договору оренди землі, викласти у такій редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 23 868,00 грн.;

2. На підставі рішення Краснолиманської міської ради №6/5-214 від 08.04.2011 року встановити орендну плату за земельну ділянку з 01.05.2011 р. для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с.Щурове на території Краснолиманської міської ради у розмірі: 1670,76 грн. на рік без ПДВ, згідно розрахунку (додаток №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 р.№1724).

Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с.Щурове на території Краснолиманської міської ради з 01.05.2011 року, розмір орендної плати становить 1 670,76 грн.(23 868,00 грн. х 7%).

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с.Щурове на території Краснолиманської міської ради сторонами погоджено наступне:

- п.5 Розділу «Об`єкт оренди» договору оренди землі, викласти у такій редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 53 919,00 грн.;

- п.9 Розділу «Орендна плата» договору оренди землі, викласти у такій редакції: Орендна плата вноситься орендарем у розмірі: 3 774,33 грн. на рік без ПДВ, згідно розрахунку (додаток №2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 р. №1724).

Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, для обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » с.Щурове на території Краснолиманської міської ради з 01.01.2012 року, розмір орендної плати становить 3 774,33 грн.(53 919,00 грн. х 7%).

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1305126/1-5533-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2018 рік у розмірі 7 160,15 гривень.

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1305126/2-5533-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2019 рік у розмірі 7 160,15 гривень.

03.04.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №1-0522, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання зі сплати орендної плати за землю за 2020 рік у розмірі 7 160,15 гривень.

Згідно розрахунків грошових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб по ОСОБА_1 , річна сума орендної плати розрахована як відсоток ставки податку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки:

- за 2018 рік: нормативно грошова оцінка 102 287,88 х 7% = 7 160,15 грн.,

- за 2019 рік: нормативно грошова оцінка 102 287,88 х 7% = 7 160,15 грн.,

- за 2020 рік: нормативно грошова оцінка 102 287,88 х 7% = 7 160,15 грн.

Контролюючим органом, при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень використано інформацію Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 08 лютого 2018 року №165/104-18, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2011 га. (обслуговування будівлі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») становить 380 885,01 грн., нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,2700 га. (обслуговування бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») становить 102 287,88 грн., передані в оренду ОСОБА_1 .

Позивач не погодившись зі спірними податковими повідомленнями - рішеннями звернулась до суд з даним адміністративним позовом.

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття відповідачем вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальності за порушення податкового законодавства урегульовані ПК України.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-XIV) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Згідно п.288.5 ст.288 розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

1) не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

2) не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

3) може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

4) для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

5) для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відтак, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Крім того, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір (ставка) орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Отже, з набранням чинності ПК України, тобто з 01.01.2011 року, визначено мінімальний розмір річної та максимальний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено.

При винесенні оскаржуваних ППР позивачу не було замінено ставку податку орендної плати за землю, податковим органом застосовано ставку податку визначену договорами 7 % та 10%, при цьому із дотриманням п. 288.51 п. 288.5 ст. 288 ПК України в діапазоні ставки від 3% до 12 %.

При винесені ППР відповідачем змінено розмір грошової оцінки земельної ділянки, шляхом застосування при обчисленні розміру орендної плати нового розміру грошової оцінки земельної ділянки згідно інформації з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.

Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, законодавством України чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, Податковий кодекс України регулює лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, податковий період, порядок обчислення орендної плати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 14 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 15 зазначеного Закону визначені істотні умови договору оренди, серед яких є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В договорі оренди укладеному між Краснолиманською міською радою та позивачем від 23.09.2013 року №48 визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 200 758,13 грн., розмір річної орендної плати складає 20 075,81 грн. Відповідно до Розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності з 23.09.2013 року, відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 10%.

В договорі оренди укладеному між Краснолиманською міською радою та позивачем від 28.04.2005 року №33 визначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 18 392,04 грн, розмір річної орендної плати складає 441,41 грн. Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності до додаткової угоди, грошова оцінка яких проведена, для обслуговування бази відпочинку «Річенька» с.Щурове на території Краснолиманської міської ради з 01.05.2011 року, розмір орендної плати становить 1 670,76 грн.(23 868,00 грн. х 7%). Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності до додаткової угоди, грошова оцінка яких проведена, для обслуговування бази відпочинку «Річенька» с.Щурове на території Краснолиманської міської ради з 01.01.2012 року, розмір орендної плати становить 3 774,33 грн.(53 919,00 грн. х 7%).

Суд зазначає, що Договори оренди та додаткові угоди, якими визначено, що орендна плата складає 7% та 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, підписані позивачем, тобто остання погодилась та повинна виконувати умови договору в частині сплати орендної плати за землю за 2018 рік, за 2019 рік та за 2020 рік у розмірі визначеному Договорами та додатковими угодами.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтею 654 Цивільного кодексу України (який є загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини) визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що в пункті 36 Договору від 28.04.2005 року №33 та в пункті 33 Договору від 23.09.2013 року №48 сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто одностороння зміна умов договору не допускається.

Відтак, податковий орган, який є не суб`єктом цивільно-правових відносин у цій справі, прийнявши податкові повідомлення-рішення фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору.

Таким чином, зміна індексації (розміру) нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2018 рік, 2019 рік та 2020 рік за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

При цьому, під час прийняття спірних податкових-повідомлень рішень, податковий орган повинен був врахувати приписи підрозділу 10 розділу XX, який доповнено пунктом 52-4 згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020; в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Так, підрозділ 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено новим пунктом 52-4, згідно з яким не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

При цьому платники плати за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року.

У разі якщо у березні чи квітні 2020 року платниками плати за землю було подано уточнюючу податкову декларацію щодо зменшення податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року з причин, які не пов`язані із самостійним виявленням помилок, що містяться у раніше поданій ними податковій декларації, такі платники плати за землю зобов`язані подати не пізніше 30 квітня 2020 року уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік, в яких відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податкові періоди березень та квітень 2020 року відповідно до положень цього підпункту.

При цьому у разі подання таких податкових декларацій з підстав, визначених цим підпунктом, до таких платників податків не застосовуються санкції, визначені статтею 50 цього Кодексу, та штрафні санкції згідно з вимогами пункту 120.2 статті 120 цього Кодексу, за внесення змін до податкової звітності в частині збільшення податкових зобов`язань з плати за землю за податковий період квітень 2020 року.

Установити, що платники плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності), які визначають податкові зобов`язання із плати за землю на підставі податкових декларацій, сплачують податкове зобов`язання зі сплати плати за землю за податковий період квітень 2020 року у повному обсязі за місцезнаходженням земельної ділянки у строк до 30 червня 2020 року без нарахування пені та штрафних санкцій, передбачених цим Кодексом за порушення термінів сплати податкових зобов`язань щодо загальних термінів сплати податкового зобов`язання за такий період.

Між тим, як вбачається з розрахунків грошових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб по ОСОБА_1 , річна сума орендної плати розрахована за 2020 рік без урахування змін, внесених Законом України № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що суми податкових зобов`язань згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень за податкові періоди 2018 -2020 роки розраховані відповідачем всупереч вимог податкового законодавства.

При таких обставинах, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 200/7676/21 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі № 200/7676/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 27 листопада 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць