Справа № 380/18970/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18970/23 пров. № А/857/18045/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Ханащак С. І.,

представника позивача Зубович-Яворської О. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року (прийняте в м. Львові суддею Брильовським Р. М.; дата складення рішення в повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 380/18970/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, Головне управління) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило:

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також - Відділ ПВР) від 07 червня 2023 року ВП № 68790110 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн щодо виконання виконавчого листа № 380/5171/21 від 15.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного, суду від 06.07.2021 виникли певні труднощі, позаяк позивачем у справі є ОСОБА_1 , а згідно з матеріалами пенсійної справи вказана особа перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як ОСОБА_2 . Саме відсутність документів, які б підтверджували факт одруження та зміни прізвища стягувача став перешкодою для виконання вказаного рішення. Про необхідність надіслання відповідних документів було повідомлено стягувача, проте надіслані останньою документи не були належним чином засвідчені, а тому не могли бути взяті до уваги. ГУ ПФУ у Львівській області, відповідно до вимог чинного законодавства та згідно з покладеними обов`язками, в повному обсязі вжиті всі можливі заходи щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в справі № 380/5171/21, зокрема, 05 травня 2022 року надіслало ОСОБА_1 листа за № 5619-4366/БГ52/8-1300/22, яким поінформувало, що у разі зміни особистих даних пенсіонер повинен повідомити органи Пенсійного фонду шляхом подання заяви та відповідних документів.

Листом від 09 травня 2022 року за № 1300-5305-8/37999 Головне управління повідомляло державного виконавця про поважність причин не виконання вказаного рішення суду від 06 липня 2021 року, проте державний виконавець не взяв це до уваги та безпідставно виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо законності та обґрунтованості, а також при неповному з`ясуванні обставин справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви. Зокрема, зазначає, що надіслана із заявою копія свідоцтва про одруження не була належним чином завірена, позаяк документи, складені за кордоном, зокрема, у Федеративній Республіці Німеччині, приймаються органами України за наявності апостиля. На адресу стягувача пенсійним органом був надісланий лист-роз`яснення щодо порядку зміни паспортних даних та щодо виконання рішення суду першої інстанції, проте, станом на час подання апеляційної скарги відповідь від ОСОБА_1 так і не була отримана. Вважає, що Головним управлінням відповідно до вимог чинного законодавства та покладених обов`язків в повному обсязі вжиті всі можливі заходи щодо виконання рішення суду першої інстанції, а про причини невиконання було повідомлено державного виконавця, проте останній постановами від 15 березня та 16 травня 2003 року наклав на Головне управління штрафи в розмірі 5100 та 10 200 грн.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в справі № 380/5171/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на тій підставі, що ОСОБА_1 фактично проживає за межами України.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року та виплатити пенсію за квітень, травень, червень, липень та серпень 2020 року.

На підставі вказаного рішення Львівським окружним адміністративним судом 15 грудня 2021 року було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

13 квітня 2022 року державним виконавцем Литвиненко Х. А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було скеровано сторонам до відома та виконання.

Листом від 09 травня 2022 року за вихідним № 1300-5305-8/37999 Відділ перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Львівській області повідомив державного виконавця, що виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в справі № 380/5171221 неможливо, позаяк позивачем у справі є ОСОБА_1 , а в базі даних одержувачів пенсійних виплат вказана особа перебуває під прізвищем ОСОБА_2 . Також, боржник долучив копію відповіді від 05 травня 2022 року за вихідним № 5619-4366/Б-52/8-1300/22 на звернення від 02 квітня 2022 року, в якому повідомляється про необхідність звернутися в органи Пенсійного фонду із заявою та документами про зміну паспортних даних.

04 липня 2022 року в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем скеровано вимогу боржнику, в якій зобов`язано повідомити інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/5171/21.

Одночасно боржника попереджено про накладення штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Листом Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Львівській області від 13 липня 2022 року за вихідним № 1300-5305-8/61104 (вхідний № 9063/03.1-12 від 18 липня 2022 року) повідомлено, що виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/5171/21 неможливо, оскільки за позовом у справі є ОСОБА_1 , а в базі даних одержувачів пенсійних виплат ця особа перебуває як ОСОБА_2 . Також, боржник долучив копію відповіді від 05 травня 2022 року за вихідним № 5619-4366/Б-52/8-1300/22 на звернення від 02 квітня 2022 року, в якому повідомляється про необхідність звернутися в органи Пенсійного фонду із заявою та документами про зміну паспортних даних.

29 вересня 2022 року державним виконавцем повторно скеровано вимогу боржнику, в якій зобов`язано повідомити інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/5171/21.

Одночасно, боржника попереджено про накладення штрафу в розмірі 510 грн за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Листом Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області від 12 жовтня 2022 року за вихідним № 1300-5305-8/93113 (вхідний № 13968/03.1-12 від 18 жовтня 2022) повідомлено, що на виконання цього рішення суду Головним управлінням 07 жовтня 2022 року за № 14341-14116/Б-53/8-1300/22 був надісланий лист-роз`яснення заявниці щодо виконання рішення суду. Одночасно Головне управління здійснює всі можливі дії, визначені чинними нормативно-правовими актами, якими встановлені повноваження та компетенція для належного та повного виконання рішення суду.

18 жовтня 2022 року державним виконавцем скеровано чергову вимогу боржнику, в якій зобов`язано повідомити інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/5171/21.

Листом Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Львівській області від 28 жовтня 2022 року за вих. № 1300-5305-8/99745 (вхідний № 14910 від 03 листопада 2022 року) повідомлено інформацію, що аналогічна листу від 12 жовтня 2022 року за вихідним № 1300-5305-8/93113.

Заявою від 26 жовтня 2022 року стягувачем ОСОБА_1 повідомлено про написання та прийняття працівниками ГУ ПФУ у Львівській області заяви про зміну паспортних даних.

У заяві від 26 жовтня 2022 року, адресованій Відділу ПВР, стягувач наводить факти, які вказують, що ГУ ПФУ у Львівській області без всяких поважних причин не виконує рішення суду та допустило зволікання у його виконанні. Крім того, ОСОБА_3 у вказаній заяві зазначає, що вона подавала позивачу всі необхідні документи.

25 листопада 2022 року державним виконавцем скеровано попередження про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/5171/21.

Листом Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Львівській області від 22 грудня 2022 року за вих. № 1300-5903-5/121658 (вхідний № 17128/03.1-12 від 26 грудня 2022 року) повідомлено, що в Головному управлінні пенсійна справа перебуває на прізвище ОСОБА_4 , та що листом від 05 травня 2022 року за вихідним № 5619-4366/Б-52/8-1300/22 ОСОБА_5 було роз`яснено всі подальші дії, які мають бути здійснені для найшвидшого виконання рішення суду.

15 березня 2023 року державним виконавцем відділу ПВР, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100 грн, за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Одночасно зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

ГУ ПФУ у Львівській області не погодилося із вказаною постановою та оскаржило її до суду.

За результатами судового оскарження рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року в справі № 380/7325/23 відмовлено у задоволенні заяви ГУ ПФУ у Львівській області про скасування постанови від 15 березня 2023 року ВП № 68790110 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Позаяк станом на 07 червня 2023 року вимоги виконавчого документа не були виконані, 07 червня 2023 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.

Також 07 червня 2023 року на адресу Головного управління Національної поліції у Львівські області державним виконавцем було скеровано подання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно наявності в діях службових осіб ГУ ПФУ у Львівській області складу злочину, передбаченого статтею 381 Кримінального кодексу України.

Із листа Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівські області № 22873 від 05 вересня 2023 року видно, що матеріали кримінальною провадження згідно ВП № 68790110 внесено 21 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 01796 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 КК України.

Вважаючи зазначену вище постанову про накладення штрафу від 07 червня 2023 року неправомірною, ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що державний виконавець, дослідивши питання поважності причин невиконання з боку позивача судового рішення, врахувавши той факт, що позивач, крім переписки з ОСОБА_1 та виконавчою службою, не вживав заходів щодо виконання рішення суду. А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у боржника у ВП № 68790110 поважних причин для невиконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також частинами другою, третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами першою - третьою статті 63 Закону № 1404-VІІІ визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно зі статтею 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Предметом спору у цій справі є правомірність постанови державного виконавця від 07 червня 2023 року в межах виконавчого провадження № 68790110 про накладення на ГУ ПФУ у Львівській області штрафу в розмірі 10 200,00 грн за повторне невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в адміністративній справі № 380/5171/21, яким, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2020 року та виплатити пенсію за квітень, травень, червень, липень та серпень 2020 року.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що відповідальність за невиконання судового рішення настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за повторне невиконання судового рішення, необхідно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

А поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

На обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови про накладення штрафу ГУ ПФУ покликається на те, що ним в повному обсязі вжиті всі можливі заходи щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в справі № 380/5171/21.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, крім переписки із стягувачем та виконавчою службою Головне управління не вживало всіх необхідних заходів щодо виконання рішення суду.

Тим більше, після накладення на боржника штрафу постановою від 15 березня 2023 року, яка за результатами судового оскарження рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року в справі № 380/7325/23 була залишена без змін, боржником не було вчинено жодних дій на виконання рішення суду і докази про це до суду не були надані, що, сукупно з іншими обставинами, й стало підставою для винесення постанови від 07 червня 2023 року про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у вказаній справі.

Суд першої інстанції при розгляді цієї справи не взяв до уваги покликання органу пенсійного фонду про неможливість виконання рішення суду через відсутність належних доказів на підтвердження зміни прізвища стягувача, позаяк остання подавала до ГУ ПФУ у Львівській області 02 квітня 2022 року заяву за реєстраційним № 4366/Б-1300-22, до якої долучила копію свідоцтва про одруження на німецькій мові, засвідчену у консульському відділі посольства України у ФРН та копію його перекладу на українську мову, засвідчену керівником Агентства «Аеліта».

Суд зауважив, що такі документи у повній мірі підтверджували зміну особистих даних пенсіонера.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом абзаців п`ятого, шостого пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10 січня 2002 року № 2933-III Україна приєдналась до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 2 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Згідно зі статтею 3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Також, наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 № 113 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 р. за № 535/6823) було затверджено Інструкцію про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (далі - Інструкція), яка встановлює порядок учинення консульської легалізації офіційних документів, складених за участю органів державної влади та органів місцевого самоврядування, або таких, що від них виходять, як на території України, так і за кордоном.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції консульська легалізація офіційних документів - це процедура підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів або засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ.

Легалізація в установленому порядку документа надає йому право на існування в міжнародному обігу (пункт 1.3 Інструкції).

За змістом цих норм, існує два способи оформлення документів для їх можливого використання за кордоном - консульська легалізація та проставлення апостиля, запровадженого Гаазькою Конвенцією.

Відтак, покликання апелянта на відсутність проставлення апостиля на копії свідоцтва про одруження не впливає на може свідчити про відсутність легалізації цього документа, позаяк подана стягувачем до Головного управління копія свідоцтва про одруження на німецькій мові була засвідчена у консульському відділі посольства України у ФРН, а колія його перекладу на українську мову була засвідчена керівником Агентства «Аеліта».

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, а насамперед те, що після накладення на боржника штрафу постановою від 15 березня 2023 року боржником не було вчинено жодних дій на виконання рішення суду і докази про це до суду не були надані; також не зазначено про поважність причин не вчинення таких дій на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/5171/21, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова державного виконавця Відділу ПВР від 07 червня 2023 року ВП № 68790110 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн прийнята державним виконавцем у межах своїх повноважень, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому підстави для її скасування відсутні.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У пунктах 38, 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін, тобто на кожен окремий пункт вимог та на аргументи захисту.

Обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Також у справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року в адміністративній справі № 380/18970/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 04 грудня 2023 року.