Справа № 160/29390/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковальової Юлії Олегівни від 07.09.2023 про відкриття виконавчого провадження № 72710324;
- визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковальової Юлії Олегівни від 07.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 72710324, від 07.09.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 72710324;
- зобов`язати Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути відділенню поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області постанову по справі про адміністративне правопорушення ГБВ № 242200 від 05.06.2023 без виконання.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен був повернути постанову стягучеві без прийняття без виконання, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не була звернута до виконання протягом трьох місяців.
Також позивач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам визначенням ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не зазначеного повного , правильного найменування посадової особи, відсутнє найменування місцезнаходження та ідентифікаційного коду стягувача, реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, тому оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження, на думку позивача, винесено всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою від 15 листопада 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судового засідання призначено на 23 листопада 2023 року о 12:00 год.
Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача надати разом з відзивом на позов належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 72710304.
Розгляд справи перенесено на 04.12.2023 року у зв`язку з участю судді у Всеукраїнській науково-практичній конференції «Юридична клінічна практика: становлення, сучасний стан та перспективи розвитку».
В судовому засіданні суд заслухав позивача та представника позивача, замінив відповідача на належного - Південне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області.
В подальшому розгляд справи суд переніс на 05.12.2023 року.
Відповідач копію вказаної ухвали отримав, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та відзиву не надав.
28.11.2023 на адресу суду від Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли копії постанов та супровідних листів виконавчого провадження № 72710304.
В судовому засіданні 05.12.2023 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
05.06.2023 року інспектором СРПП ВП №9 ДРУП винесено постанову серії ГБВ № 242200 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У постанові серії ГБВ № 242200 від 05.06.2023 року зазначено, що у разі несплати штрафу у строк встановлений частиною 2 статті 308 з метою примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 6800 грн.
Супровідним листом №43-9 7816 від 21.06.2023 вказану постанову серії ГБВ № 242200 від 05.06.2023 направлено до Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
07.09.2023 року старшим державним виконавцем Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72710324 з примусового виконання постанови серії ГБВ № 242200 від 05.06.2023 року.
Також в рамках виконавчого провадження ВП № 72710324 відповідач виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.09.2023 року на суму 100 грн та постанови про стягнення виконавчого збору від 07.09.2023 року у розмірі 6800,00 грн.
Не погодившись з правомірністю винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 72710324, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина перша статті 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пунктом 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
За змістом статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною третьою статті 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.
За приписами частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до частин першої, другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи видно, що в добровільному порядку штраф позивачем сплачений не був, а тому стягувачем було звернуто виконавчий документ до примусового виконання.
Так, згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Також, за правилами статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Водночас Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та триває на даний час.
Разом з цим відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Згідно із вимогами пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
З матеріалів справи слідує, що постанова №242200 по справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили 16.06.2023 року, строк пред`явлення постанови до виконання тривав до 18.09.2023 року включно.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України «Про виконавче провадження».
Постанову про відкриття виконавчого провадження № 72710324 з виконання вказаної постанови прийнято державним виконавцем 07.09.2023 року, тобто після набрання чинності Законом № 2129-IX від 15 березня 2022 року.
Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьомуу випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.03.2023 року у справі №260/2595/22 (провадження №К/990/383/23).
Стосовно доводів позивача про невідповідність форми постанови по справі про адміністративні правопорушення від 05.06.2023 року вимогам до виконавчого документу, суд зазначає таке.
Відповідно частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
В дослідженій судом постанові по справі про адміністративне правопорушення ГБВ №242200 від 05.06.2023 року відсутні такі обов`язкові дані: повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача; дата набрання постановою законної сили; строк пред`явлення постанови до виконання.
Відсутність таких обов`язкових даних свідчить про відсутність форми виконавчого документу вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Враховуючи невідповідність постанови вимогам до виконавчого документу, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», постанова по справі про адміністративне правопорушення ГБВ № 242200 від 05.06.2023 року підлягала поверненню стягувачу без прийняття до виконання.
З огляду на наведені обставини справи, суд робить висновок про протиправність постанов державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.09.2023 про відкриття виконавчого провадження № 72710324 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та необхідність їх скасування, оскільки останні не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 2 Кодексу адміністративного судочиснства України.
Оскільки суд зробив висновок про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження та наявність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути відділенню поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області постанову по справі про адміністративне правопорушення ГБВ № 242200 від 05.06.2023 без прийняття до виконання.
Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-245, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковальової Юлії Олегівни від 07.09.2023 про відкриття виконавчого провадження № 72710324.
Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковальової Юлії Олегівни від 07.09.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 72710324, від 07.09.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 72710324.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у строки, встановлені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук