Справа № 280/546/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/546/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю представників: позивача - Волнова Ю.М., відповідача Новіков О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 ( суддя першої інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/546/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод електричних машин" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Запорізький завод електричних машин» звернулося до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 498 099,00 грн.

На думку позивача, податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 року № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн., є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» діяло добросовісно, розумно та з належною обачністю, всі господарські операції спричинили реальну зміну активів, що свідчить про відсутність складу податкового правопорушення, а також спростовує висновок ГУ ДПС у Запорізькій області про нереальність вчинених угод, а також про порушення ТОВ «ЗЗЕМ» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, наслідок чого є вигнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2021 № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позов задоволено.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в обґрунтування якої зазначив, що проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Запорізький завод електричних машин», з питання дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків. За результатами перевірки складено акт від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261. Зазначені порушення виникли у зв`язку із не підтвердженням під час проведення документальної позапланової перевірки здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ "ДІЗЕЛ", ТОВ "ІНТЕРБУД-АВТО". Перевіркою встановлено, неможливість здійснення господарській операцій з постачання товару (робіт, послуг) від ТОВ «ДІЗЕЛ», а отже, і послуг з транспортування ТОВ «ІНТЕРБУД- АВТО» до позивача.

Скаржник в апеляційній скарзі не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що відповідно до поданої ТОВ «ЗЗЕМ» Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року, позивачем розраховано різницю між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного періоду звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації), позитивне значення яких складає 1 146 834 грн.

Виходячи з того, що граничний термін подання Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року сплинув 20.08.2021, відповідачем прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЗЗЕМ», оформлене наказом № 2880-п від 24.09.2021, з порушення строку, встановленого нормами ПК України.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п. 200.11 ст. 200 ПК України заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області підписано наказ від 24.09.2021 № 2880-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізький завод електричних машин» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків.

Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізький завод електричних машин» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з додатку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261 вказано, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларування за липень 2021 року Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення ТОВ «ЗЗЕМ» () п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України зі змінами і доповненнями) оскільки ним: завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 498 099 грн.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки від 29.10.2021 № 29/10-01ю, але комісія з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків ГУ ДПС у Запорізькій області визначила висновки акту перевірки такими, що відповідають вимогам законодавства.

За результатами розгляду акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021року № .

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернуся із цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції, виходив з того, що висновки акта перевірки зроблені відповідно до наявної в інформаційних базах ДПС податкової інформації, яка зібрана станом на дату складання акта перевірки в рамках організації і проведення даної документальної перевірки, у тому числі представлена платником.

Водночас, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер не є належним доказом у розумінні процесуального закону.

Відтак, суд вказав, що оскільки відповідач, відповідно до покладеного на нього обов`язку встановленого статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не спростував доводи позивача, не навів аргументів, щодо фіктивності господарської операції, то суд дійшли висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні рішень діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Частиною першою статті 9 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Разом з тим, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Під час перевірки встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення з ПДВ, в т.ч. заявленого до відшкодування, у податковій Декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року є декларування операцій з контрагентом ТОВ «Дізел» з приводу виготовлення комплектуючих та запчастин до електричних двигунів та контрагентом ТОВ «Інтербуд-Авто», яким надавалися послуги з доставки комплектуючих запчастин.

Зокрема, відповідач вбачає порушення ТОВ «Запорізький завод електричних машин» у тому, що перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17Б Декларації) за липень 2021 року встановлено її завищення на 498 099 грн., що призвело до завищення показника рядка 17 Декларації.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) встановлено її завищення на 498 099 грн. внаслідок завищення показника рядку 17 (колонка Б) Декларації.

Відповідно до поданої ТОВ «ЗЗЕМ» Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року, позивачем розраховано різницю між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного періоду звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації), позитивне значення яких складає 1 146 834 грн.

Виходячи з того, що граничний термін подання Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року сплинув 20.08.2021, відповідачем прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЗЗЕМ», оформлене наказом № 2880-п від 24.09.2021, з порушення строку, встановленого нормами ПК України.

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення ТОВ п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, оскільки завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 498 099 грн.

Встановлені в акті перевірки порушення ґрунтується на інформації наявної у інформаційних базах ДПС податкової інформації, яка була зібрана контролюючим органом станом на дату складання акта перевірки в рамках організації і проведення даної документальної перевірки.

Варто також зазначити, що Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2021 року у справі № 320/6147/19 висловив позицію про те, що при розгляді справ, пов`язаних з бухгалтерським і податковим обліком платників податків, в обов`язковому порядку має бути здійснений аналіз первинних та інших документів і такий аналіз має бути відображений у судових рішеннях. Зазначення у судових рішеннях загальних посилань, що матеріалами справи підтверджується той чи інший довід учасника справи без посилання на конкретний первинний документ, який суд визнає доказом, який підтверджує відповідний довід, не може вважатися належним обґрунтуванням судового рішення в розумінні статті 242 КАС України.

Висновки Верховного Суду у справах, пов`язаних з питанням дослідження реальності господарських операцій є сформованими і усталеними. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, які саме документи мають силу первинних, а які обставини можуть свідчити про нереальність господарських операцій. Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується позиції про обов`язок судів надавати оцінку обставинам та доказам, наданим на їх підтвердження, у сукупності. Також усталеною є позиція Верховного Суду про те, що витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Таке ж саме правило щодо господарських операцій стосується підстав формування платниками податків податкового кредиту.

Такий висновок підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду за змістом постанови від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19.

Досліджуючи господарські правовідносини в даній справі встановлено.

В червні 2021 між позивачем (Замовник) та ТОВ «ДІЗЕЛ» (Підрядник) був укладений Договір № 05/05-01 від 05.05.2021 про надання послуг, пункт 1.1 якого передбачає, що Підрядник зобов`язується на свій ризик із власних матеріалів за завданням Замовника надати послуги з виготовлення комплектуючих (запчастин) для виконання робіт з комплектації та/або ремонту електричних двигунів відповідно до специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Специфікацією № 1 від 05.05.2021 та специфікацією № 2 від 18.05.2021 до Договору № 05/05-01 від 05.05.2021 між Сторонами було узгоджено надання послуг ТОВ «ДІЗЕЛ» з виготовлення комплектуючих та запчастин до електричних двигунів, при цьому послуги були надані у повному обсязі, у встановлені строки, зауважень щодо якості наданих послуг ТОВ «ЗЗЕМ» не має.

Факт надання послуг за специфікацією № 1 від 05.05.2021 підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 09.06.2021 № 0085/1 на суму 688 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 114666,67 грн. та № 0085/2 на суму 710000,00 грн. у т.ч. ПДВ 118333,33 грн.

Надання послуг за специфікацією № 2 від 18.05.2021 підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.06.2021 № 0091/1 на суму 7000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 116666,67 грн., № 0091/2 на суму 642 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 107133,33 грн., № 0091/3 на суму 185 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 30833,33 грн., № 0091/4 на суму 40592,00 грн., в т.ч. ПДВ 6765,33 грн.

Умовами Договору № 05/05-01 від 05.05.2021 передбачене надання послуг (виконання робіт) на території Підрядника ТОВ «ДІЗЕЛ» (п. 3.1 договору). Доставка отриманих в результаті надання послуг комплектуючих (запчастин) здійснювалась за рахунок Замовника вантажним транспортом, при цьому послуга надавалась ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» за відповідними договорами № 09/06-01 від 09.06.2021 та № 16/06-01 від 16.06.2021, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 09/06 від 09.06.2021 та № 16/06 від 16.06.2021.

Оплата за надані послуги ТОВ «ДІЗЕЛ» була проведена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 194 від 23.06.2021 та № 267 від 22.07.2021; оплата ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» за надані транспортні послуги була здійснена за платіжними дорученнями № 196 від 23.06.2021 та № 201 від 24.06.2021.

Отримані в процесі надання послуг комплектуючи (специфікація № 1 від 05.05.2021) були використанні ТОВ «ЗЗЕМ» при доукомплектуванні електродвигуна СДМ5-1250-32-6УХЛ згідно з умовами специфікації № 2 від 09.03.2021 до контракту № 955 від 11.06.2020, укладеного з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Отримані в процесі надання послуг запчастини (специфікація № 2 від 18.05.2021) були поставлені ТОВ «ЗЗЕМ» контрагенту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на виконання умов специфікації № 3 від 18.05.2021 до контракту № 955 від 11.06.2020.

Зазначене підтверджує використання отриманих від ТОВ «ДІЗЕЛ» послуг в звичайній господарській діяльності позивача, що спричинило реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання.

На підтвердження та оприбуткування факту надання послуг з перевезення ТМЦ, позивачем надані Акти надання послуг № 1051 від 09.06.2021 та № 1064 від 16.06.2021, підписані між Виконавцем ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» (Перевізником) та ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» (Замовником), які є підставою для включення понесених витрат із транспортування товару до витрат господарської діяльності підприємства.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, судом встановлено, що вони є реальними та підтверджуються долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також не зазначено про здійснення платником розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Доводи контролюючого органу про те, що контрагенти позивача не мали необхідних ресурсів для провадження господарської діяльності правильно відхилено судом першої інстанції.

Адже, відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого, зокрема, в постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19, відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги посилання відповідача на недоліки в окремих первинних документах, оскільки наявність або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Колегія суддів зазначає, що висновки Верховного Суду мають враховуватись, виходячи з конкретних обставин справ, які встановлені судами за результатами оцінки відповідних доказів.

За таких обставин доводи суду першої інстанції про необ`єктивність висновку відповідача про неправомірність відображення позивачем даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

За положеннями пункту 200.2 статті 200 ПК України для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктами 200.8, 200.9 статті 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Щодо недоліків товарно-транспортної накладної, колегія суддів зазначає, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом. З урахуванням наведеного слід зазначити, що, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій та бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 804/4874/16).

На переконання колегії суддів, є необґрунтованими доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію щодо його контрагентів (відсутність достатніх трудових ресурсів осіб з відповідною спеціальною освітою, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це (постанови Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 810/3514/17, від 05.08.2021 у справі № 813/5824/15, від 16.09.2020 у справі № 520/4150/19).

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 в адміністративній справі №280/546/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 листопада 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров