Справа № 160/21342/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 рокуСправа №160/21342/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення №72 від 19.07.2023р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 26.09.2023р., просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи позивачеві при призначенні пенсії, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи позивача на атестованих посадах:

- Шахтоуправління ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля: з 01.07.1996 року по 26.07.1996 року - учнем горноробочого 1-го розряда з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею; з 23.06.1997 року по 03.08. 1997 року - підземним учнем електрослюсаря 1-го розряда з повним робочим днем під землею; з 04.08.1997 року по 30.08.1997 року - підземним електрослюсарем 3-го розряда з повним робочим днем під землею;

- Шахтоуправління ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля: з 25.08.1998 року по 20.06.2002 рік - підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряда з повним робочим днем під землею; з 21.06.2002 року по 14.01.2015 рік - механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня звернення з заявою про призначення пенсії, з 11 липня 2023 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2023р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав всі необхідні документи, проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №72 від 19.07.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості згідно поданих документів та у рішенні зазначено про те, що згідно наданих документів до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 25.08.1998 по 14.01.2015 на підприємствах Шахтоуправління Луганське дочірнє підприємство ВО Шахтоуправління «Луганське», Відокремлений підрозділ Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськевугілля», згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 01.07.1996, оскільки заявником в зазначений період не надано уточнюючих довідок відповідного зразка, визначеному в п. 20 Постанови №637; періоди роботи з 05.12.2015 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 11.07.2023, згідно уточнюючих довідок №1-4/1738, 438 від 11.07.2023, виданих ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» і ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» виробничий структурний підрозділ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ» імені ГЕРОЇВ КОСМОСУ», так як вони не відповідають додатку № 5 визначеному в п. 20 Постанови КМУ №637, а саме: уточнюючі довідки не містять посилання на розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери затвердженні постановами Кабінету Міністрів України, якими затверджено списки робіт та професій, що дають право на пільгове забезпечення заявника за вищезазначений період роботи. Позивач вважає таке рішення відповідача-2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він працював з повним робочим днем під землею на посадах, які віднесені до Списку №1 та атестовані, про що зазначено у трудовій книжці позивача. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини.

Ухвалою суду від 02.10.2023р. було відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідачів-1, 2, зокрема, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.54).

19.10.2023р. та 20.10.2023р. засобами електронного зв`язку, на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивачеві в повному обсязі посилаючись на те, що 11.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону №1058, за наслідками розгляду якої було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.07.2023 №72, при цьому, до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 25.08.1998 по 14.01.2015 на підприємствах Шахтоуправління Луганське дочірнє підприємство ВО Шахтоуправління «Луганське», Відокремлений підрозділ Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськевугілля», згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 01.07.1996, оскільки Позивачем в зазначений період не надано уточнюючих довідок відповідного зразка, визначеному в п. 20 Постанови №637; періоди роботи з 05.12.2015 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 11.07.2023, згідно уточнюючих довідок №1-4/1738, 438 від 11.07.2023, виданих ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» і ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» виробничий структурний підрозділ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ» імені ГЕРОЇВ КОСМОСУ», не відповідають додатку № 5 визначеному в п. 20 Постанови КМУ №637, а саме уточнюючі довідки не містять посилання на розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери затвердженні постановами Кабінету Міністрів України, якими затверджено списки робіт та професій, що дають право на пільгове забезпечення позивача за вищезазначений період роботи. Відповідач-2 також вказує на те, що не зараховано періоди роботи з 01.07.1996 по 26.07.1996, з 23.06.1997 по 20.08.1997, оскільки дані періоди перетинаються з періодом навчання, а для зарахування до підземного пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання необхідні дані про одержувану тарифну ставку, за якою провадилася оплата праці за період навчання або про підземні спуски у шахту. Окрім того, відповідач-2 посилається на свої дискреційні повноваження у спірних правовідносинах (а.с.60-62,78-80).

08.11.2023р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні адміністративного позову позивачеві в повному обсязі посилаючись на те, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, інші відомості, що визначають пільговий характер роботи, а довідку про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за період роботи в Шахтоуправлінні ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля з 01.07.1996 по 26.07.1996 учнем горноробочого 1-го розряда з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею; з 23.06.1997 по 03.08. 1997 підземним учнем електрослюсаря 1-го розряда з повним робочим днем під землею; з 04.08.1997 по 30.08.1997 підземним електрослюсарем 3- го розряда з повним робочим днем під землею; з 25.08.1998 по 20.06.2002 підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряда з повним робочим днем під землею; з 21.06.2002 по 14.01.2015 механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею позивачем не надано. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) обрахованого по 31.03.2023, страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 09 місяців 23 дні, пільговий стаж за Списком №1 на підземних роботах відсутній, що унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058. Окрім того, відповідач-1 посилається на свої дискреційні повноваження у спірних правовідносинах (а.с.95-97).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. 01.12.2023р. у щорічній відпустці, рішення у даній справі приймається судом 04.12.2023р.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 є громадянином України, має статус внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспорта та довідки від 31.10.2018р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.10-11,12,65,82).

11.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, до якої надав, зокрема, трудову книжку та довідки про підтвердження пільгового стажу, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.68-69,83-84).

За результатами розгляду наведеної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №72 від 19.07.2023р., яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу необхідної тривалості згідно поданих документів та у рішенні зазначено про те, що згідно наданих документів до пільгового стажу не зараховано: період роботи з 25.08.1998 по 14.01.2015 на підприємствах Шахтоуправління Луганське дочірнє підприємство ВО Шахтоуправління «Луганське», Відокремлений підрозділ Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськевугілля», згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 01.07.1996, оскільки заявником в зазначений період не надано уточнюючих довідок відповідного зразка, визначеному в п. 20 Постанови №637; періоди роботи з 05.12.2015 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 11.07.2023, згідно уточнюючих довідок №1-4/1738, 438 від 11.07.2023, виданих ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» і ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» виробничий структурний підрозділ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ» імені ГЕРОЇВ КОСМОСУ», так як вони не відповідають додатку № 5 визначеному в п. 20 Постанови КМУ №637, а саме: уточнюючі довідки не містять посилання на розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери затвердженні постановами Кабінету Міністрів України, якими затверджено списки робіт та професій, що дають право на пільгове забезпечення заявника за вищезазначений період роботи, що підтверджується змістом копії відповідного рішення, наявною у справі (а.с.25,63,85,103).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача-2 від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання такого рішення відповідача-2 протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи позивачеві при призначенні пенсії, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи позивача на атестованих посадах: Шахтоуправління ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля: з 01.07.1996 року по 26.07.1996 року - учнем горноробочого 1-го розряда з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею; з 23.06.1997 року по 03.08. 1997 року - підземним учнем електрослюсаря 1-го розряда з повним робочим днем під землею; з 04.08.1997 року по 30.08.1997 року - підземним електрослюсарем 3-го розряда з повним робочим днем під землею; Шахтоуправління ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля: з 25.08.1998 року по 20.06.2002 рік - підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряда з повним робочим днем під землею; з 21.06.2002 року по 14.01.2015 рік - механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дня звернення з заявою про призначення пенсії, з 11 липня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною 3 ст.114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993р. Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював, зокрема, у періоди з 01.07.1996р. по 26.07.1996р. учнем горноробочого 1-го розряду з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 23.06.1997р. по 03.08.1997р. - підземним учнем електрослюсаря 1-го розряду з повним робочим днем під землею, з 04.08.1997р. по 30.08.1997р. - підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля; з 25.08.1998р. по 20.06.2002р. - підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряду з повним робочим днем під землею, з 21.06.2002р. по 14.01.2015р. - механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», що підтверджується копією трудової книжки позивача, наявною в матеріалах справи (а.с.10-11).

Вказані періоди не було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення (на підставі записів у трудовій книжці), так як трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 не містить відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, інші відомості, що визначають пільговий характер роботи, а позивачем не надано уточнюючих довідок відповідного зразка, визначеному в п.20 Постанови №637, що підтверджується копією оспорюваного рішення пенсійного органу від 19.07.2023 року №72 та змістом відзиву відповідача-1 (а.с.25,63,85,95-97,103).

Тобто, фактично, вказані періоди роботи позивача не було зараховано пенсійним органом до пільгового стажу роботи позивача відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 у зв`язку з виявленими недоліками при заповненні трудової книжки позивача відповідальними працівниками підприємств, на яких позивач працював.

Разом з тим, судом враховується те, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2. Інструкції №58 визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.14 Інструкції №58 визначено, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Згідно з п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Тобто, враховуючи вищенаведені норми, можна дійти висновку, що працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто працівником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу.

При цьому, слід зазначити, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах від 24.05.2018р. у справі №490/12392/16-а та від 29.03.2019р. у справі №548/2056/16-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, судом враховується, що усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) відноситься до розділу І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що рішення відповідача-2 від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є протиправним та прийняте без врахування вищенаведених обставин, а тому підлягає скасуванню.

Окрім того, судом враховується також і те, що статтею 44 Закону №1058 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Тобто, пенсійний орган, відповідно до своїх повноважень, мав надати позивачеві допомогу у витребуванні необхідних документів (зокрема, уточненої довідки).

За викладених обставин та аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу трудової книжки, яка підтверджує пільговий стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею на посадах, які відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. №202, а також і з урахуванням повноважень пенсійного органу щодо надання допомоги особам у одержанні відсутніх для призначення пенсії документів, відповідачем-2 безпідставно та необґрунтовано не було зараховано до пільгового стажу роботи позивача відповідно до ч.3 ст.114 Закону вищенаведені спірні періоди роботи позивача та відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішенням від 19.07.2023 року №72 з порушенням вимог наведеного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому, судом враховується і те, що, відмовивши у зарахуванні спірних періодів роботи позивача, при вирішенні питання щодо можливості призначити останньому пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем-2 не було вчинено дій у межах наданих йому законом повноважень, та не обґрунтовано і не наведено мотивів такої відмови з урахуванням норм вищевикладеного законодавства.

Також, щодо необхідності обґрунтування пенсійним органом мотивів, з яких він приходить до висновку про не зарахування стажу особам до пільгового зазначено і у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачами не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття відповідачем-2 рішення від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачами жодними доказами.

Судом відхиляються посилання відповідача-2 у відзиві на позовну заяву на те, що не зараховано періоди роботи з 01.07.1996 по 26.07.1996, з 23.06.1997 по 20.08.1997, оскільки дані періоди перетинаються з періодом навчання, а для зарахування до підземного пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання необхідні дані про одержувану тарифну ставку, за якою провадилася оплата праці за період навчання або про підземні спуски у шахту, оскільки такі підстави не були обрані ним при прийнятті оспорюваного рішення (а.с.25,63,85,103).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем-2 рішення від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що відповідач-2, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії у зв`язку із не зарахуванням спірних періодів його роботи до пільгового стажу, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач-2 при прийнятті рішення від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування наведеного рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Також, підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 01.07.1996р. по 26.07.1996р. учнем горноробочого 1-го розряду з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 23.06.1997р. по 03.08.1997р. підземним учнем електрослюсаря 1-го розряду з повним робочим днем під землею, з 04.08.1997р. по 30.08.1997р. підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля; з 25.08.1998р. по 20.06.2002р. підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряду з повним робочим днем під землею, з 21.06.2002р. по 14.01.2015р. механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також і повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 10.11.2022р., відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, враховуючи те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача-2 щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням наведених періодів, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 01.07.1996р. по 26.07.1996р. учнем горноробочого 1-го розряду з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 23.06.1997р. по 03.08.1997р. підземним учнем електрослюсаря 1-го розряду з повним робочим днем під землею, з 04.08.1997р. по 30.08.1997р. підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля; з 25.08.1998р. по 20.06.2002р. підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряду з повним робочим днем під землею, з 21.06.2002р. по 14.01.2015р. механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також і повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2023р., відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

При цьому, зобов`язуючи саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії, суд виходить з наступного.

Так, п.4.10. Постанови правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005р. (зі змінами) встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, за приписами п.4.10. Постанови правління ПФУ №22-1 визначено, що електронна пенсійна справа повертається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з метою подальшого взяття такої особи на пенсійний облік та виплати їй пенсії.

З аналізу наведеної норми та застосувавши аналогію закону, вбачається, що електронна відмовна пенсійна справа позивача, після розгляду відповідачем-2 заяви позивача про призначення пенсії, засобами програмного забезпечення була передана до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання позивача, тобто, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За викладеного, суд приходить до висновку, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в розпорядженні якого перебуває як паперова так і електронна пенсійна справа позивача) має фізичну можливість виконати зобов`язальну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї справи.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача-1 зарахувати спірні періоди роботи позивача до страхового стажу, оскільки зі змісту копії розрахунку страхового стажу позивача наведені періоди були зараховані пенсійним органом до страхового стажу останньому (а.с.66,86,102).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно дубліката квитанції №4098-2308-9132-3396 від 26.09.2023р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 715 грн. 73 коп., виходячи із розрахунку: (1073,60 грн./3)*2 (а.с.51,53).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення №72 від 19.07.2023р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.07.2023 року №72 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.07.1996р. по 26.07.1996р. учнем горноробочого 1-го розряду з повним робочим днем під землею та підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 23.06.1997р. по 03.08.1997р. підземним учнем електрослюсаря 1-го розряду з повним робочим днем під землею, з 04.08.1997р. по 30.08.1997р. підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ЛУГАНСЬКЕ ВО Луганськвугілля; з 25.08.1998р. по 20.06.2002р. підземним електрослюсарем 3-го та 5-го розряду з повним робочим днем під землею, з 21.06.2002р. по 14.01.2015р. механіком, заступником механіка, в.о. механіка підземної дільниці з повним робочим днем під землею у Відокремленому підрозділі Шахтоуправління «Луганське» Державного підприємства «Луганськвугілля», зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2023р. відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 715 грн. 73 коп. (сімсот п`ятнадцять грн. 73 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва