Справа № 140/24752/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/24752/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі -ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26 про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву від 04.07.2023 за призначенням пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 06.01.1980 по 16.06.1980, з 17.03.1982 по 15.06.1982, та з 01.11.1992 по 31.08.1996.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), досягнувши 60 років, 04.07.2023 звернулась до територіального відділу Пенсійного фонду України за місцем проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет документів для призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №26 від 12.07.2023 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, який який за висновком відповідача 1 складає 26 років 11 місяців при необхідних 30-ти роках, передбачених ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем 1 не враховано до страхового стажу позивача: 1) періоди роботи в Республіці Білорусь з 06.01.1980 по 16.06.1980 та з 17.03.1982 по 15.06.1982 згідно довідок №2284 від 13.10.2009 та №2293 від 15.10.2009, оскільки відповідно до п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 22.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, (повинні мати штамп про консульську легалізацію чи проставлення спеціального штампу «APOSTILLE»), якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) період роботи в Республіці Білорусь з 01.11.1992 по 31.08.1996, оскільки, зарахування даного періоду не передбачено діючим законодавством у зв`язку з виходом Республіки Білорусь із Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

З таким рішенням відповідача 1 позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує її конституційне право на соціальний захист. Вказує на те, що під час вирішення питання про призначення пенсії громадянину України уповноважений територіальний орган ПФУ має встановити наявність чинного міжнародного договору України, яким встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення. У разі відсутності такого договору застосуванню підлягають норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на призначення відповідного виду пенсії.

Законом України № 546/96-ВР від 22.11.1996 було ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, підписану 14.12.1995 у м. Києві.

Відповідно до ст. 6 Угоди при призначенні пенсій зараховується трудовий (страховий) стаж, в тому числі і той, що дає право для призначення пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, набутий по законодавству будь-якої з Договірних Сторін, в тому числі і до набуття чинності цієї Угоди, а також на території СРСР до 1 січня 1992 року. При цьому обчислення трудового (страхового) стажу проводиться по законодавству Договірної Сторони, яка призначає пенсію.

Статтею 12 Угоди передбачено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані на території будь-якої з Договірних Сторін, приймаються без легалізації.

В статті 16 Угоди зазначено, що кожна Договірна Сторона має право денонсувати цю Угоду, повідомивши письмово про це іншу Договірну Сторону. Дія цієї Угоди припиняється з дня, вказаного у повідомленні, але не раніше ніж через шість місяців з дня, наступного за днем отримання повідомлення. Права громадян, набуті згідно положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили в разі її денонсації. 29.05.2023 Верховною Радою України було прийнято Закон № 3117-ІХ «Про денонсацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення», однак на сьогоднішній день ця Угода залишається ще діючою.

Окрім того, 04.02.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» в п.1 якої вказано, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

На підтвердження спірного періоду позивачем разом із заявою були надані всі необхідні документи, однак відповідач 1 протиправно не зарахував спірні періоди роботи на підставі наданих довідок про заробітну плату.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 19.09.2023 №1500-0905-7/130847 представник ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказала, що позивач, досягнувши 60 років, 04.07.2023 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Одеській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву.

12.07.2023 Головним управлінням на підставі заяви та наданих документів винесено рішення №26 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з підстави відсутності необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

19.09.2023 ГУ ПФУ в Одеській області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії №26 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №26 від 12.07.2023.

Необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 30 років. Згідно наданих документів страховий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії становить 26 років 11 місяців.

За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу не зараховано: період з 26.01.1980 по 16.06.1980 згідно довідки №2264 від 13.10.2009, оскільки в довідці некоректно зазначено дату наказу про прийняття на роботу та відсутні підстави видачі довідки; період, зазначений в довідці про заробітну плату №2293 від 15.10.2009, оскільки в довідці інформація про підстави видачі довідки вказана не повністю (відсутні дані за які роки надавались особові рахунки), довідка потребує перевірки; період роботи в СПК Масевічы» з 01.11.1992 по 31.08.1996, оскільки в довідці не вказано дату її видачі та вихідний номер.

З наведеного вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області рішення про відмову у призначенні пенсії від 19.09.2023 №26 винесено на підставі норм чинного законодавства.

З наведених підстав просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву від 09.11.2023 №0300-0802-7/64398 представник ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки під час розгляду документів позивача було встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 11 місяців, замість необхідних 30 років.

Оскільки на час досягнення пенсійного віку у позивачки відсутній необхідний страховий стаж, для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає законних підстав. Відтак рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26 про відмову позивачу у призначенні пенсії по віку винесене правомірно та в межах чинного законодавства.

З наведених підстав просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 60 років, 04.07.2023 звернулась до Старовижівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додала: трудову книжку НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорта; архівні довідки про заробітну плату №2264 від 13.10.2009 та №2293 від 15.10.2009, видані ОАО «Малоритський консервоовочесушильний комбінат»; довідку від 11.01.2022 №7, видану СПК Масевічы»; інші документи (а.с.6-7,10-15).

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за відсутності необхідного стажу 30 років.

У рішенні зазначено, що пенсійний вік ОСОБА_1 становить 60 років. Необхідний страховий стаж - 30 років. Страховий стаж заявника становить 26 років 11 місяців 00 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи: 1) періоди роботи в Республіці Білорусь з 06.01.1980 по 16.06.1980 та з 17.03.1982 по 15.06.1982 згідно довідок №2284 від 13.10.2009 та №2293 від 15.10.2009, оскільки відповідно до п. 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 22.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, (повинні мати штамп про консульську легалізацію чи проставлення спеціального штампу «APOSTILLE»), якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) період роботи в Республіці Білорусь з 01.11.1992 по 31.08.1996, оскільки, зарахування даного періоду не передбачено діючим законодавством у зв`язку з виходом Республіки Білорусь із Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (а.с.9).

В подальшому, 19.09.2023 ГУ ПФУ в Одеській області винесено рішення №26 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №26 від 12.07.2023. У новоприйнятому рішенні зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії становить 26 років 11 місяців. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу не зараховано: період з 26.01.1980 по 16.06.1980 згідно довідки №2264 від 13.10.2009, оскільки в довідці некоректно зазначено дату наказу про прийняття на роботу та відсутні підстави видачі довідки; період, зазначений в довідці про заробітну плату №2293 від 15.10.2009, оскільки в довідці інформація про підстави видачі довідки вказана не повністю (відсутні дані за які роки надавались особові рахунки), довідка потребує перевірки; період роботи в СПК Масевічы» з 01.11.1992 по 31.08.1996, оскільки в довідці не вказано дату її видачі та вихідний номер (а.с.24).

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів роботи, а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07. 2003 №1058-ІV

За нормами статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком мають: особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно пункту 2.9 розділу ІІ до Порядку №22-1 документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до частин 1, 4 статті 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Отже, при призначенні пенсій громадянам України застосуванню підлягають: норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на відповідні пенсійні виплати; норми міжнародного договору - у разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення.

З огляду на зазначене при вирішенні питання про призначення пенсії громадянину України уповноважений територіальний орган ПФУ має встановити наявність чинного міжнародного договору України, яким встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення. У разі відсутності такого договору застосуванню підлягають норми національного законодавства щодо порядку врахування стажу, який дає право на призначення відповідного виду пенсії.

Законом України № 546/96-ВР від 22.11.1996 було ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, підписану 14.12.1995 у м. Києві.

Відповідно до ст. 6 Угоди при призначенні пенсій зараховується трудовий (страховий) стаж, в тому числі і той, що дає право для призначення пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, набутий по законодавству будь-якої з Договірних Сторін, в тому числі і до набуття чинності цієї Угоди, а також на території СРСР до 1 січня 1992 року. При цьому обчислення трудового (страхового) стажу проводиться по законодавству Договірної Сторони, яка призначає пенсію.

Статтею 12 Угоди передбачено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані на території будь-якої з Договірних Сторін, приймаються без легалізації.

В статті 16 Угоди зазначено, що кожна Договірна Сторона має право денонсувати цю Угоду, повідомивши письмово про це іншу Договірну Сторону. Дія цієї Угоди припиняється з дня, вказаного у повідомленні, але не раніше ніж через шість місяців з дня, наступного за днем отримання повідомлення. Права громадян, набуті згідно положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили в разі її денонсації. 29.05.2023 Верховною Радою України було прийнято Закон № 3117-ІХ «Про денонсацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення».

04.02.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» в п.1 якої вказано, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

З оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26 вбачається, що першопочатково підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком слугувала відсутність необхідного страхового стажу, у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи в Республіці Білорусь з 06.01.1980 по 16.06.1980 та з 17.03.1982 по 15.06.1982 згідно довідок №2284 від 13.10.2009 та №2293 від 15.10.2009, виданих ОАО «Малоритський консервоовочесушильний комбінат», оскільки документи про підтвердження стажу не містили штампу про консульську легалізацію чи штампу APOSTILLE, а також не зарахований період роботи в Республіці Білорусь з 01.11.1992 по 31.08.1996 згідно довідки від 11.01.2022 №7, виданої СПК Масевічы», оскільки зарахування даного періоду не передбачено діючим законодавством у зв`язку з виходом Республіки Білорусь із Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Разом з тим, суд зазначає, що 19.09.2023 ГУ ПФУ в Одеській області винесено рішення про відмову у призначенні пенсії №26 на заміну рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком №26 від 12.07.2023. У новоприйнятому рішенні зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії становить 26 років 11 місяців. Зокрема, до страхового стажу не зараховано: період з 26.01.1980 по 16.06.1980 згідно довідки №2264 від 13.10.2009, оскільки в довідці некоректно зазначено дату наказу про прийняття на роботу та відсутні підстави видачі довідки; період, зазначений в довідці про заробітну плату №2293 від 15.10.2009, оскільки в довідці інформація про підстави видачі довідки вказана не повністю (відсутні дані за які роки надавались особові рахунки), довідка потребує перевірки; період роботи в СПК Масевічы» з 01.11.1992 по 31.08.1996, оскільки в довідці не вказано дату її видачі та вихідний номер (а.с.24).

З вищенаведеного слідує, що ГУ ПФУ в Одеській області самостійно скасувало винесене спірне рішення №26 від 12.07.2023, взамін якого прийняло нове рішення №26 від 19.09.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком із зазначенням інших мотивів та підстав, відмінних від тих що вказані у спірному рішенні №26 від 12.07.2023.

Таким чином, на час розгляду справи судом оскаржуваного рішення №26 від 12.07.2023 не існує, оскільки відповідачем 1 прийнято нове рішення №26 від 19.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що рішення ГУ ПФУ в Одеській області №26 від 19.09.2023 не є предметом оскарження у даній справі.

Суд також вважає за належне вказати, що відзив ГУ ПФУ в Одеській області від 19.09.2023 №1500-0905-7/130847, у якому викладені обставини щодо винесення пенсійним органом нового рішення №26 від 19.09.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком взамін рішення №26 від 12.07.2023 надісланий позивачці рекомендованим поштовим відправленням за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отриманий нею особисто 27.09.2023, що підтверджується даними з сайту «Укрпошта» (а.с.30).

Згідно із частинами першою, третьою статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Згідно із частинами першою, третьою статті 163 КАС України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дасть змогу позивачу підготувати свої пояснення, міркування та аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Однак позивач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відповіді на відзив ГУ ПФУ в Одеській області, з наданням пояснень та викладенням своєї позиції щодо рішення ГУ ПФУ в Одеській області №26 від 19.09.2023 не надала. Також позивачем не було подано до суду заяви про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №26 від 12.07.2023, яке на момент розгляду справи є самостійно скасованим відповідачем 1, відтак у суду відсутні правові підстави для скасування вказаного рішення в судовому порядку, тому позовні вимоги до відповідача 1 задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє у визнанні протиправним та скасуванні рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 12.07.2023 №26, то у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог до ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язального характеру також слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, місто Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук