Справа № 560/16487/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 №1505 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення належних ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 як члену сім`ї військовослужбовця: особі, яка перебувала на утриманні військовослужбовця ОСОБА_2 , грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, належних ОСОБА_2 , який з 07.09.2022 вважається зниклим безвісти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з квітня 2002 року проживала із ОСОБА_2 та вела з ним спільний побут. В червні 2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації. Зазначає, що 23.09.2022 отримала сповіщення про те, що ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню противника, зник безвісті. Вважає, рішення відповідача про відмову у виплаті грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, належних ОСОБА_2 , який зник безвісті - протиправним, оскільки перебувала з останнім в цивільному шлюбі та має право на відповідні виплати.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав.

Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 01.07.2023 від 27.07.2023 №405 за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - донька, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 - співмешканець, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук.

Відповідно до довідки Іванковецького старостинського округу Дунаєвецької міської ради від 27.07.2023 №406, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно перебували у цивільному шлюбі та проживали разом, а також вели спільне господарство з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Іванковецького старостинського округу Дунаєвецької міської ради від 27.07.2023 № 407, ОСОБА_2 в господарський книгах з 2001 року записаний, як співмешканець доньки/співмешканець.

Згідно з довідкою ТОВ «Хмельницьк Енергозбут» від 22.08.2023 № 490, ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , користується пільгою учасник бойових дій.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, ОСОБА_2 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з 15 червня 2022 року, що підтверджується копією довідки від 20.06.2022 року №84/2230.

Зі змісту сповіщення сім`ї №24 Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 від 23.09.2022 №2/2101 вбачається, що механік-водій 3-го механізованого відділення 3-го механізованого взводу 1-ої механізованої роти 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вірний військовій присязі, у бою за Батьківщину близько 08.55 год. 07.09.2022 р., неподалік с. Опитне, Покровського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника зник безвісті.

З банківської виписки позивача вбачається, нарахування авто платежами в сумі 5 000,00 грн: відправник ОСОБА_2 , дати нарахування 02.09.2022, 02.09.2022, 25.09.2022, 25.10.2022, 25.11.2022 та 25.12.2022.

19.10.2022 позивач подала заяву до військової частини НОМЕР_3 про надання допомоги у розшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який під час виконання бойових завдань за проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 зник безвісти, а також виплати позивачу, як члену сім`ї безвісно відсутнього військовослужбовця: особі, яка перебувала на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживала однією сім`єю з ним з квітня 2002 року по день зникнення - 07.09.2022, грошового забезпечення та інших виплат до якої долучила:

- довідку № 491 від 04.10.2022р., видана Дунасвецькою міською радою, що згідно виписки з по господарських книг за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали;

- довідку №492 від 04.10.2022р., видана Дунаєвецькою міською радою, про те, що гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , дійсно перебували у цивільному шлюбі та проживали разом та вели спільне господарство з 2002 року;

- довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 01.09.2022р., за №485 від 27.09.2022р.;

- копію довідки форми 5 вих №84/2230 від 20,06,2022р., видана солдату ОСОБА_2 ;

- копію сповіщення №24 виданого першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_7 вих №2/2101 від 23.09.2022р.;

- копію паспорта громадянина України НОМЕР_4 , виданого 28 лютого 2002 року Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області для ОСОБА_5;

- копію паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого 12 січня 2001 року Дунаєвецьким РВ УМВС України в Хмельницької області для ОСОБА_1 ;

- копію картки від 14.03.2002 платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у Дунаєвецькому районі для ОСОБА_1 ;

- копію картки від 21.05.2002 платника податків, виданої Державною податковою інспекцією у Дунаєвецькому районі для ОСОБА_5 ;

- копію трудової книжки громадянки ОСОБА_6 НОМЕР_6 .;

- копія наказу про звільнення громадянки ОСОБА_1 № 35- н від 30,07.2021 року, виданий Дунаєвецькою міською радою Комунальної установи «Територіального центру соціального обслуговування».;

- копія свідоцтва про смерть НОМЕР_7 громадянина ОСОБА_7 ;

- довідка Дерматовенерологічним кабінетом Дунаєвецькою ЦРЛ від 19.10.2022р., видана громадянці ОСОБА_1 ;

- довідка №354 Дунаєвецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 видана громадянці ОСОБА_1 ;

- довідка №93 Комунального некомерційного підприємства Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» видана громадянці ОСОБА_1 ;

- довідка №94 Комунального некомерційного підприємства Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» видана громадянці ОСОБА_1 ;

- медична карта стаціонарного хворого № 210 виданий громадянці ОСОБА_1 , Комунальним некомерційним підприємством Дунаєвецької міської ради «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1505 від 02.11.2022 позивачу відмовлено у виплаті грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, належних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зник безвісти, на підставі абзацу 4 п.5 Порядку №884, подання заяви особами, що не зазначені в п. 7 Порядку №884, у зв`язку з тим, що згідно абзацу четвертого та абзацу п`ятого п. 5 Порядку №884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті в зв`язку з тим, що документи про те, що ОСОБА_1 , перебувала на його утриманні не надані згідно пункту 5 Порядку №884.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Для виконання абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 листопада 2016 року № 884, якою затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 3 цього Порядку за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 5 зазначеного Порядку визначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Як вбачається із витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 02.11.2023 № 1505, позивачці відмолено з підстав подання заяви особою, що не зазначена в п.7 Порядку №844.

Відповідно до п.7 зазначеного Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Відповідно до ч. ч. 2 та 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абз 5 п. 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Суд критично відноситься до тверджень позивача про те, що позивач вважає себе особою, яка перебувала на утриманні військовослужбовця, відповідно до п.7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 та має право на отримання грошового забезпечення так як відноситься до таких осіб, адже факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 , в судовому порядку не встановлений, тому у відповідача були відсутні підстави для виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, належних ОСОБА_2 , який зник безвісті.

Крім того, у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №290/289/22-ц від 22.03.2023 року, Верховний Суд вказав на юрисдикцію спору у справі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для отримання одноразової соцдопомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Так, вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для отримання одноразової соціальної допомоги пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за особою певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами особи з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, КЦС ВС дійшов висновку, що спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за особою певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаний з будь-якими цивільними правами та обов`язками особи, їх виникненням, існуванням та припиненням.

За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Однак, суд зазначає, про те, що позивач не просить встановити юридичний факт про утримання її ОСОБА_2 в даному спорі, і такий може бути предметом розгляду іншого спору.

Суд наголошує, що позивач не позбавлена права звернутись до відповідача повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Розгляд судом адміністративної справи відбувається не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, та в межах позовних вимог відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 9 зазначеного Кодексу є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про правомірність відмови відповідача у виплаті позивачу грошового забезпечення ОСОБА_2 , оформленої витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 02.11.2023 № 1505. У зв`язку з цим, відсутні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати грошове забезпечення ОСОБА_2 та здійснювати виплату вказаного грошового забезпечення позивачу відповідно до вимог Порядку № 844.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, немає підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (АДРЕСА_4)

Головуючий суддя П.І. Салюк