Справа № 160/10488/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі №160/10488/23 набрало законної сили 31.10.2023.

02.11.2023 позивачем були отримані виконавчі листи та рішення суду, яке набрало законної сили, у справі №160/10488/23.

23.11.2023 через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Гунько А.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представник позивача просить суд: ухвалити додаткове рішення у справі №160/10488/23 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 2500 гривень.

У заяві представник позивача зазначає, що під час прийняття рішення у справі суд не вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Так, до матеріалів справи на підтвердження витрат на провову допомогу в розмірі 2500 гривень сплачених ОСОБА_1 на користь адвоката Гунько Алевтини Павлівни були додані наступні документи: копія договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023; копія Додаткової угоди №2 від 10.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023; Акт приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2023, квитанція про сплату послуг від 10.05.2023.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.11.2023, заяву про ухвалення додаткового рішення передано судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 заяву представника позивача адвоката Гунько Алевтини Павлівни про ухвалення додаткового рішення у справі №160/10488/23 прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати у строк до 01.12.2023 включно письмові пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідач не скористався правом на подачу письмових пояснень чи заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, суд зазначає про таке.

Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як видно з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2500,00 грн.

У рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 у справі №160/10488/23 судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Пунктом 3 частини першої та частини другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Незалежність адвокатури гарантується.

Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У Рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини третьої статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

До матеріалів справи представником позивача надані копії: договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023; Додаткової угоди №2 від 10.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023; Акту приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2023, платіжної інструкції від 10.05.2023 №0.0..1.

Так, відповідно до п.1.1. договору № 02/23 від 20.04.2023, укладеного між адвокатом Гунько Алевтиною Павлівною (Адвокат), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Клієнт), з іншої сторони, предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту досягнення позитивного результату або виконання Адвокатом всіх дій, необхідних для досягнення позитивного результату по справі Клієнта (п.3.1. Договору).

Згідно з п.5.1. Договору, детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору.

Згідно з п.2 Додаткової угоди №2 від 10.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023 сторони за цією додатковою угодою домовились, що адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги зобов`язується надати клієнту натупні послуги з розрахунку оплати гонорару за почасовою ставкою 1 година - 2000 грн: найменування послуги: написання, оформлення та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, гонорар: 2500 грн, витарчений час: 1 год. 15 хв., термін виконання: до 16 травня 2023 року.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №2 від 10.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № 02/23 від 20.04.2023, сторони за цією Додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором про надання правової допомоги становить 2500 гривень 00 копійок.

Згідно з п.4 Додаткової угоди №2, оплата послуг адвоката здійснюється на умовах 100% попередньої оплати.

Крім цього, до матеріалів справи надано акт приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2023, згідно з яким, виконавець Адвокатка Гунько Алевтина Павлівна, що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5052, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 10.03.2021 № 143 передала, а Замовник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України Серії НОМЕР_1 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, 25 січня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , прийняв, надані Виконавцем послуги з написання, оформлення та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за Додатковою угодою № 2 від 10.05.2023 до основного Договору про надання правової допомоги в сумі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень), без ПДВ. Послуги виконані в повному обсязі, передбаченому Договором. Сторони не мають одна до одної претензій щодо цих послуг. Згідно з Договором послуги оплачені Замовником Виконавцеві на умовах 100% попередньої оплати.

На підтвердження оплати наданих послуг представник позивача надала платіжну інструкцію від 10.05.2023 №0.0..1 на суму 3600 (три тисячі шістсот) грн 00 коп.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Разом з цим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/1109/21.

Як зазначено вище, представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Суд зазначає, що адвокатом позивача під час надання правової допомоги у цій справі складено змістовну позовну заяву, до якої додані всі необхідні докази і документи на підтвердження правової позиції позивача. Подана адвокатом позовна заява у цій справі відповідала вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України.

Поряд з цим, суд зазначає, що розглянута судом справа, є справою незначної складності з усталеною судовою практикою судів як апеляційної, так і касаційної інстанцій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Ця сума є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у цій справі, та розрахована з огляду на наведені у додатковій угоді №2 вартість години наданих послуг - 2000,00 грн за год. та витраченого адвокатом часу - 1 год. 15 хв.

За викладених обставин, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Гунько Алевтини Павлівни про ухвалення додаткового рішення у справі №160/10488/23 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна