Справа № 456/3339/23
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/3339/23
Провадження № 2-а/456/48/2023
РІШЕННЯ

іменем України

(додаткове)

27 листопада 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря Дверій Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий заяву позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЯМ ТРАНС» Лаврієнко Мар`яна Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лям транс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (знаходження юридичної особи) на території України, -

встановив:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області 10.11.2023 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лям транс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (знаходження юридичної особи) на території України задоволено.

Судом не вирішувалось питання про витрати на правову допомогу, оскільки представник позивача 10.11.2023 повідомив про надання доказів надання позивачу професійної правничої допомоги у справі №456/3339/23 протягом п`яти днів згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України.

14.11.2023 до суду надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на його користь в розмірі 5000,00 грн. У підтвердження таких витрат до заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2023, договір про надання правової допомоги №2206 від 22.06.2023, додаток №1 до договору №2206 від 22.06.2023, детальний опис робіт виконаних адвокатом від 13.11.2023, рахунок фактуру №1 від 10.07.2023, акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) від 13.11.2023, платіжні інструкції №351 від 20.07.2023 на суму 2000 грн., та №568 від 10.11.2023 на суму 3000,00 грн з призначенням платежу «Адвокатські послуги згідно договору №2206 від 22.06.2023.

Позивач до суду не з`явився.

Відповідачем не надано до суду заперечень, клопотання та пояснень, щодо заяви.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, перевіривши заяву, докази у справі, зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2023, договору про надання правової допомоги №2206 від 22.06.2023, додаток №1 до договору №2206 від 22.06.2023, детальний опис робіт виконаних адвокатом від 13.11.2023, рахунок фактуру №1 від 10.07.2023, акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) від 13.11.2023, платіжні інструкції №351 від 20.07.2023 на суму 2000 грн., та №568 від 10.11.2023 на суму 3000,00 грн з призначенням платежу «Адвокатські послуги згідно договору №2206 від 22.06.2023.

З Акту №1 здачі-прийняття наданих послуг від 13.11.2023, вбачається, що загальна вартість наданих послуг складає 5000,00 грн.

Згідно з п.п.4, 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).

Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми сплачених та тих, що підлягають сплаті витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст.132-139,252 КАС України, суд, -

постановив:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву позивача директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЯМ ТРАНС» Лаврієнко Мар`яна Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лям транс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (знаходження юридичної особи) на території України задовольнити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЯМ ТРАНС» понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. Т. Шрамко