Справа № 320/2766/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року справа №320/2766/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

08.02.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30 червня 2021 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 1 січня 2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30 червня 2021 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що лише 01.07.2021 проведено виплату різниці між фактично отриманою пенсією та належною до сплати суми пенсії за період з 01.01.2016. Зауважив, що така виплата проведена із затримкою, у зв`язку із чим є нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, за період з 01.01.2016 по 30.06.2021, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 15.02.2023 (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 01.05.2023 за № 949/0/15-23 ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/2766/23 передано 06.11.2023 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 10.11.2023 прийнято адміністративну справу №320/2766/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Представником позивача та відповідачем Ухвалу від 10.11.2023 отримано в системі «Електронний суд» 13.11.23 об 21:41 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначає, що компенсація виплачується установами, підприємствами, організаціями, усіх форм власності і господарювання, відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку № 159 та не розповсюджується на виплати пенсій.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, що 09.08.2022 позивач, через свого представника, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" від 19.10.2000 року N 2050 та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 N 159.

Листом від 16.08.2022 за N 2600-0904-8/27708 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації, оскільки компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців доходів, нарахованих громадянам. Додатково повідомлено, що виплата перерахованих пенсій здійснювалась з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій за період із 1 січня 2016 року до 31 грудня 2017 року, обчислена станом на 1 січня 2018 року, виплачувалась в такому порядку: з 1 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії. Виплата доплати пенсії позивача за 2016 - 2017 роки здійснювалася до повного погашення заборгованості - до червня 2021 року включно.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України установлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" N 2050-III від 19.10.2000 (надалі - Закон N 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 159 від 21.02.2001 (надалі - Порядок N 159). Усі нормативно правові акти в редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно вимог статті 1-2 Закону N 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Статтею 3 Закону N 2050-III визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно змісту статті 4, 6 Закону N 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (ст. 7 Закону N 2050-III).

У відповідності до вимог пункту 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2010 року N 159 (далі Порядок N 159, чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Крім того, згідно частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" N 2262-XII від 09 квітня 1992 року (надалі - Закон N 2262-XII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З аналізу вищезазначених норм права убачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі, пенсій.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Як вбачається з матеріалів справи та листа територіального управління Пенсійного фонду, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивач, починаючи з 01.01.2016 року.

Сума перерахованих пенсій, виплачувалась позивачу в такому порядку: з січня 2019 року до 31.12.2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 2255,50 грн, а з січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 4510,99 грн.

Обґрунтовуючи правомірність дій щодо поетапної виплати позивачу перерахованої пенсії, за період з 2017 року, відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року N 103, а також постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" від 24 грудня 2019 року N 1088.

Суд звертає увагу, що питання щодо виплати перерахованої згідно постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року N 103 та від 24.12.2019 року N1088 пенсії не є предметом розгляду даної справи.

Поряд з цим, суд зазначає, що 19.11.2019 року набрало законної сили судове рішення у справі N 826/12704/18 щодо скасування п. 3 постанови КМУ від 21.02.2018 року N 103 щодо розстрочення виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), тобто, в тому числі, позивачу у даній справі.

Також, 29.09.2020 року набрало законної сили судове рішення у справі N640/620/20 про визнання протиправною та нечинною частини 2 пункту 1 постанови КМУ від 24.12.2019 року N 1088 щодо розстрочення виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), тобто, в тому числі, позивачу у даній справі.

Отже з 29.09.2020 року нормативне регулювання правовідносин щодо виплати перерахованої позивачу за період із 01.01.2016 року по 31.12.2017 року пенсії не передбачало поетапного порядку її виплати.

Суд звертає увагу, що після визнання нечинною постанови N1088 дії Головного управління щодо подальшої поетапної виплати перерахованої пенсії є такими, що вчинені не на підставі наданих повноважень та не у спосіб встановлений законодавством, адже жодним нормативно правовим актом після 29.09.2020 не встановлювався інший строк (відтермінування чи розстрочення) виплати пенсії перерахованої за період із 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Таким чином після 29.09.2020 року відповідач повинен був без невиправданих зволікань вчинити дії спрямовані на виплату перерахованої позивачу пенсії, а в протилежному випадку невиплачені суми пенсії вважаються доходами, що виплачуються із порушенням строку.

Враховуючи, що відповідачем не наведено жодних підстав для затримки виплати заборгованості з перерахованої пенсії, у період з 01.01.2019 року по 01.06.2021 року (за попередній період з 01.01.2016 по 31.12.2017), починаючи з 29.09.2020 року та фактично вказана сума пенсії виплачена в повному обсязі у червні 2021 року, тобто, із затримкою на один і більше календарних місяців, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки, який у спірних правовідносинах становить - з 29.09.2020 року по 31.05.2021 року.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню із визначенням періоду затримки перерахованої пенсії з 29.09.2000 року по 01.06.2021 року (день виплати заборгованості пенсії).

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72 та частин 1, 2, 5 статті 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнено від сплати судового збору, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати із листопада 2020 року по червень 2021 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.