Справа № 202/9630/23
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/9630/23
Провадження № 2-а/202/52/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Янченко Ю.В. серії ЕАС № 6994348 від 15.05.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не було названо конкретну особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, не були роз`яснені права та обов`язки, не надана можливість надати особисті пояснення, не надано можливості скористатися правовою допомогою, чим порушено право на захист.

Крім того, позивач зазначає, що притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення , в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За цих підстав позивач просить скасувати постанову інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Янченко Ю.В. серії ЕАС № 6994348 від 15.05.2023 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 червня 2023 року було відкрито провадження в адміністративній справі.

До початку розгляду справи представником відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Артемом Марченком був поданий відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 15.05.2023 в м. Дніпрі по пров. Ігренському позивач керував транспортним засобом «CHERY AMULET» номерний знак НОМЕР_1 , що має технічну несправність, а саме відсутній передній бампер, що передбачено конструкціє, транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України.

Представник відповідача вважає, що постанова інспектора поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, винесена з дотриманням Закону України «Про Національну поліцію», згідно з яким поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності невідповідності таким вимогам, а саме відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Дана вимога Правил введена з метою пом?якшення ударів у разі зіткнення транспортних засобів, а також з метою недопущення заїзду легкових автомобілів під причепи та напівпричепи у разі попутних зіткнень. Тому експлуатація транспортних засобів заборонена за відсутності хоча б одного з перелічених елементів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено право поліцейського зупиняти транспортні засоби.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596VІІІ від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наведеним вище Законом України № 596-VІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу.

Вважає, що поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача з дотриманням вимог чинного законодавства.

Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення вважає спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення була зафіксована на нагрудний відеореєстратор відповідача, але відеозапису з дня правопорушення не збережено у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості.

Відповідно до п. 9 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. У зв`язку з тим, що інформація про оскарження постанови по даній справі надійшла до Управління 17.08.2023, надати відеозапис до суду немає можливості.

На думку представника відповідача, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених у ст. 268 КУпАП. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

В свою чергу, представник відповідача у відзиві на адміністративний позов також просив розглянути справу без його участі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом установлено, що постановою інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Янченко Ю.В. серії ЕАС № 6994348 від 15.05.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 15 травня 2023 року о 09 год. 59 хв. у м. Дніпрі по пров. Ігренському керував транспортним засобом «CHERY AMULET» номерний знак НОМЕР_1 , що має технічну несправність, а саме відсутній передній бампер, що передбачено конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на незаконність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема недотримання інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також недоведеність правопорушення.

При вирішенні адміністративного спору, суд ураховує, що відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивач у своєму адміністративному позові заперечує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Однак відповідачем під час судового розгляду не було надано належних доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу цього адміністративного правопорушення та обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зокрема відповідачем не надано відеофіксації правопорушення із зазначенням у постанові по справі про адміністративне правопорушення відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП відомостей про технічний засіб, на який здійснено фото або відеозапис.

Крім того, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідачі протягом всього часу розгляду справи не надали належних доказів, що конструкцією автомобіля, яким керував позивач, передбачено наявність переднього бампера.

Тож суд позбавлений можливості встановити технічні особливості транспортного засобу, яким керував позивач.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, ґрунтується на припущенні.

У даному випадку відповідач має довести не лише факт керування позивачем транспортним засобом без переднього бампера, а те, що конструкцією транспортного засобу, яким керував позивач, передбачено наявність такого бампера.

Водночас у справі відсутні будь-які дані щодо конструкції та інших технічних характеристик автомобіля позивача.

При цьому слід відзначити, що суд не зобов`язаний самостійно збирати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це б суперечило принципу диспозитивності та змагальності сторін.

Суд наголошує, що відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, в силу приписів Конституції України та практики Європейського Суду з прав людини позивач не зобов`язаний доводити свою невинуватість. З огляду на норми КАС України саме на відповідача покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 8 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а «в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».

Суд вважає, що в даному випадку вищезазначені принципи і положення закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були дотримані, оскільки належні докази вини позивача та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Надана відповідачем ксерокопія рапорта інспектора Янченко Ю. про те, що під час патрулювання був помічений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 без заднього бампера, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки, по-перше, він складений самим суб`єктом владних повноважень, рішення якого оскаржується, по-друге, жодним чином не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення. Тим більше, що згідно з постановою, що оскаржується, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без переднього, а не заднього бампера як зазначено в рапорті.

Доводи позивача, викладені в його адміністративному позові, відповідачем не спростовані.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з приписів статті 62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що постанова серії ЕАС № 6994348 від 15.05.2023року, винесена інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Янченко Ю.В., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

У зв`язку з задоволенням позову з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у вказаному розмірі.

Відповідно до частин 4, 5 статті 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (м. Дніпро, вул. Троїцька, 2-А) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕАС № 6994348 від 15.05.2023 року, винесену інспектором роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Янченко Ю.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05 грудня 2023 року.

Суддя Наталія Марченко