Справа № 360/1187/23
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1187/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 03.03.2023 по 09.03.2023, з 10.03.2023 по 06.04.2023, з 10.05.2023 по 25.05.2023, а також за періоди перебування у відпустці за станом здоров`я: з 10.04.2023 по 09.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за періоди стаціонарного лікування: з 03.03.2023 по 09.03.2023, з 10.03.2023 по 06.04.2023, з 10.05.2023 по 25.05.2023, а також за періоди перебування у відпустці за станом здоров`я: з 10.04.2023 по 09.05.2023, - з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, 02.03.2023 отримав поранення.

Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 01.09.2023 № 9255 підтверджено, що солдата ОСОБА_1 вважати таким, що отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушенні державного суверенітету на території Донецької та Луганської області.

Внаслідок отриманого поранення, він був госпіталізований та у періоди з 03.03.2023 по 09.03.2023, з 10.03.2023 по 06.04.2023, 10.05.2023 по 25.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, а з 10.04.2023 по 09.05.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я.

Відтак, у зв`язку з лікуванням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, позивач вважає, що набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я.

В його інтересах 14.09.2023 адвокатом було направлено відповідачу заяву з проханням, зокрема, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному розмірі в період з 02.03.2023 по 25.05.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р, з урахуванням фактично виплачених сум.

Проте, з відповідей відповідача, оформлених листами від 01.09.2023 № 1/1004 та від 21.09.2023 № 10225 можна зробити висновок про те, що відповідач відмовився від визначення періодів лікування та відпустки з подальшою добровільною виплатою винагороди.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вищевказаною ухвалою витребувано від Військової частини НОМЕР_1 : акт службового розслідування №1827 від 27.03.2023 по факту отримання травми (поранення) військовослужбовцем навідником 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 ; наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 №1839 про встановлення факту поранення солдатом ОСОБА_1 ; інформацію щодо перебування солдатом ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі відпустка та лікарняні у період з 01.03.2023 по 31.05.2023; накази командира військової частини НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення, в частині, що стосується позивача за період з 01.03.2023 по 31.05.2023; розрахункові листи грошового забезпечення позивача за період з березня 2023 року по травень 2023 року включно або довідку про грошове забезпечення позивача за цей період з деталізацією всіх видів виплат, що увійшли в грошове забезпечення позивача;у разі виплати спірних сум, докази такої виплати.

Встановлено Військовій частини НОМЕР_1 строк для надання вищевказаних документів через підсистему "Електронний суд" разом з відзивом.

При цьому, у визначений строк відзив та витребувані судом документи Військовою частиною НОМЕР_1 не було надано.

Ухвалою суду від 13.11.2023 витребувано повторно від Військової частини НОМЕР_1 докази по справи, встановлено строк для їх надання суду до 24 листопада 2023 року на електронну пошту через офіційну електронну адресу або підсистему "Електронний суд".

Ухвалу суду від 13.11.2023 про витребування доказів надіслано учаснику процесу Військова частина НОМЕР_1 на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується реєстраційною карткою доставки повідомлення електронною поштою.

20.11.2023 від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду надійшла заява від 20.11.2023 №12712, в якій представник відповідача зазначив, що на теперішній час поштове листування з військовою частиною НОМЕР_1 можливо здійснювати шляхом надсилання процесуальних документів на електронну пошту (єдина електронна скринька військової частини). Крім того, відповідачем в листі зазначено, що позовна заява з додатками до військової частини НОМЕР_1 не надходила.

Враховуючи вищевказану заяву, судом на електронну адресу відповідача 20 листопада 2023 року ще раз було надіслано копії ухвал суду від 05.10.2023 та від 13.11.2023. В якості додатків долучено, окрім вказаних ухвал, адміністративний позов з додатками та пам`ятка про права.

Вищевказані документи доставлено військовій частині НОМЕР_1 21.11.2023, що підтверджується реєстраційною карткою доставки повідомлення електронною поштою.

При цьому, витребувані докази від Військової частини НОМЕР_1 у встановлений строк до суду не надійшли.

Крім того, жодних клопотань про продовження строку надання витребуваних судом документів Військовою частиною НОМЕР_1 також не подано.

У зв`язку з системним невиконанням військовою частиною НОМЕР_1 ухвал суду про витребування доказів, а також з метою встановлення всіх обставин, що мають значення для розгляду справи по суті, суд ухвалою від 27 листопада 2023 року в-третє витребував від відповідача перелічені вище докази, а також копію ухвали надіслав до Міністерства оборони України для здійснення контролю та організації виконання військовою частиною НОМЕР_1 вимог цієї ухвали суду.

Ухвалу суду доставлено військовій частині НОМЕР_1 та Міністерству оборони України 28.11.2023, що підтверджується реєстраційною карткою доставки повідомлення електронною поштою.

При цьому, витребувані докази від Військової частини НОМЕР_1 у встановлений строк до суду так і не надійшли.

За приписами частин першої, другої та шостої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За приписами частини другої статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду витребовані докази та відзив, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу на підставі наявних доказів.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 6 листопада 2023 року №734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2022 №210 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 27.07.2022.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 №9255 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , 02 березня 2022 року отримав поранення. Діагноз: Мінно-вибухова травма. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої щоки з багатоуламковим переломом гілки нижньої щелепи ліворуч та стороннім тілом в м`яких тканинах лівої щоки. Акубаротравма.

За обставин: встановлено з акту службового розслідування № 1827 від 27.03.2023 по факту отримання травми (поранення) військовослужбовцем навідником 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що 02 березня 2023 року приблизно о 13 год. 35 хв., під час бойових дій поблизу населеного пункту Водяне Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації внаслідок ворожого танкового обстрілу було поранено навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 .

Перебував у засобах індивідуального захисту українського виробника (бронежилет «Корсар» та шолом кевларовий).

Солдата ОСОБА_1 вважати таким, що отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушенні державного суверенітету на території Донецької та Луганської області.

В стані алкогольного та/або наркотичного сп`яніння не перебував.

Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 №1839.

Також судом встановлено, що у зв`язку з отриманим поранення ОСОБА_1 проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування в період з 03.03.2023 по 25.05.2023, а саме:

з 03.03.2023 по 09.03.2023 на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7520 від 09.03.2023, наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 №62 та від 07.03.2023 №66;

з 10.03.2023 по 06.04.2023 на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №03914/61 від 06.04.2023, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.04.2023 №97;

з 10.04.2023 по 09.05.2023 перебував у відпустці для лікування, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.04.2023 №100, відпускним квитком військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2023 №2260, підстава - довідка ВЛК від 06.04.2023 №698/14;

з 10.05.2023 по 25.05.2023 на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою КНП Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака № 950/01-12 від 25.05.2023.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №1/1004 від 01.09.2023 судом встановлено, що позивачу було виплачено на картковий рахунок:

- в березні 2023 року: 4068,93 грн грошове забезпечення за лютий 2023 року, 13476,08 грн грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік;

- в квітні 2023 року: 20295,24 грн грошове забезпечення за березень 2023 року, 98500 грн додаткова грошова винагорода за 31 добу березня 2023 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2023 №2602;

- в травні 2023 року: 20295,24 грн грошове забезпечення за квітень 2023 року, 20061,81 грн додаткова грошова винагорода за 6 діб квітня 2023 року з розрахунку 100 000 грн на місяць згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023 №3766, 20049,44 грн грошова допомога для оздоровлення за 2023 рік.

Інформації щодо виплати грошового забезпечення у наступні місяці дана довідка не містить.

Також у довідці зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2023 №131 позивач знятий з грошового забезпечення з 10 травня 2023 року в зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а саме не повернення з відпустки.

Вказаний наказ наявний в матеріалах справи.

Крім того, зазначено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2023 №141 вважається таким, що з 20.05.2023 знаходиться у розпорядженні командира у зв`язку з самовільним залишенням частини, якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, до повернення військовослужбовців у військову частину, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Вказаний наказ також наявний в матеріалах справи.

Отже, на підставі вказаних вище доказів судом встановлено, що позивачу виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 03.03.2023 по 09.03.2023 та з 10.03.2023 по 06.04.2023.

При цьому, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 10.05.2023 по 25.05.2023, а також за період перебування у відпустці для лікування з 10.04.2023 по 09.05.2023 позивачу не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII (далі - Закон №1934) Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1934 особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).

До складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII).

За приписами пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України [...].

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.

Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) (далі - Постанова №168) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400, яка набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року, було внесено зміни до Постанови №168, а саме:

Пункт 1 постанови доповнити абзацами такого змісту:

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла);.

В подальшому, ця норма викладена в такій редакції:

"Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)".

Зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».

Також Постанова №168 була доповнена пунктом 2-1 (зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168»), яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», вказаний пункт 2-1 постанови №168 підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 730) (далі Положення № 671), Міністерство оборони України (далі за текстом - Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Міноборони є уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі державної авіації.

Відповідно до пункту 8 Положення № 671 Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Міноборони, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форми власності і громадянами.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

До 01.02.2023 Порядок №260 не містив в собі норм щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року, затверджено зміни до Порядку №260.

Вказаними змінами Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Абзацом 2 пункту 14 розділу XXXIV Порядку №260 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Отже, з 01.02.2023 Порядок №260 містить в собі умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану та є застосовним до спірних правовідносин.

Виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100 тисяч гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК), який отримав поранення лише пов`язане із захистом Батьківщини. При цьому, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Як вже було встановлено судом, позивач отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини, що відображено у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана 01.09.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , де проходить службу позивач.

У зв`язку з цим у період з 10.04.2023 по 09.05.2023 ОСОБА_1 на підставі висновку ВЛК від 06.04.2023 №698/14 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.04.2023 №100 перебував у відпустці для лікування. По закінчення відпустки, у період з 10.05.2023 по 25.05.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою КНП Закарпатської обласної клінічної лікарні імені Андрія Новака № 950/01-12 від 25.05.2023.

Отже, в розумінні вказаних норм Порядку №260 позивач мав бути включений до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також під час перебування у відпустці для лікування з 10.04.2023 по 09.05.2023 та на стаціонарному лікуванні з 10.05.2023 по 25.05.2023.

Однак, відповідач цього не здійснив, чим вчинив протиправну бездіяльність.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування з 10.04.2023 по 09.05.2023 та на стаціонарному лікуванні з 10.05.2023 по 25.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Що стосується наявності наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2023 №131, згідно якого позивач знятий з грошового забезпечення з 10 травня 2023 року в зв`язку з самовільним залишенням військової частини, а саме не повернення з відпустки, а також від 21.05.2023 №141, згідно якого вважається таким, що з 20.05.2023 знаходиться у розпорядженні командира у зв`язку з самовільним залишенням частини, якщо військовослужбовці відсутні більше десяти днів, до повернення військовослужбовців у військову частину, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, то суд вважає їх неприйнятними та такими, що не змінюють право позивача на отримання додаткової винагороди, оскільки перебування позивача у період з 10.05.2023 по 25.05.2023 на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, не може кваліфікуватись як самовільне залишення військової частини.

Що стосується вимог позивача про виплату додаткової винагороди за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 03.03.2023 по 09.03.2023 та з 10.03.2023 по 06.04.2023, то як вже було встановлено судом раніше, позивачу за ці періоди виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні.

Як наслідок, в цій частині у задоволені вимог слід відмовити.

Що стосується інших обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, то суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, вимог щодо відшкодування інших судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування з 10.04.2023 по 09.05.2023 та на стаціонарному лікуванні з 10.05.2023 по 25.05.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці для лікування з 10.04.2023 по 09.05.2023 та на стаціонарному лікуванні з 10.05.2023 по 25.05.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова