Справа № 120/14629/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 грудня 2023 р. Справа № 120/14629/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якому просив :

- визнання протиправними дій щодо зменшення при звільненні на 5% основного розміру пенсії ;

- зобов`язати з 01.04.2023 р. здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з 64 % відповідних сум грошового забезпечення за рахунок врахування 5% при звільненні за станом здоров`я за пунктом 64 підпункту "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" у відповідності до пунтку "в" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому призначена пенсія за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 59 % грошового забезпечення. Із даним призначенням при звільненні він не погоджується, вказуючи , що при звільненні за станом здоров`я за пунктом 64 підпункту "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" у відповідності до пунтку "в" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб має бути збільшено відсоток пенсії на 5%.

Ухвалою суду від 25.09.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статті 263 КАС України у письмовому провадженні.

12.10.2023 р. надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що позивача звільнено не у відставку, а в запас, відтак, вірно здійснено призначення пенсії виходячи з 59% .

Ухвалою від 02.11.2023 р. позов залишено без руху.

Ухвалами від 16.11.2023 р. позовні вимоги в частині визнання протиправними дії щодо зменшення при звільненні розміру пенсії на 5% - залишено без розгляду. В решті вимог продовжено розгляд справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області і отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Згідно протоколу від 02.10.2008 р. призначено пенсію за вислугу років виходячи з 59% грошового забезпечення.

28.07.2023 р. звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії виходячи з 64 % грошового забезпечення.

Відповідач листом від 24.08.2023 р. за вих. №14800-12631/М-02/8-0200/23 повідомив про те, що пенсію в розмірі 59 % грошового забезпечення нараховано вірно.

Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній станом на 01.10.2008 р.) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Тобто, право на призначення пенсії в розмірі 55 % мають ті особи, які крім вислуги 20 років ще й звільненні з військової служби у відставку за віком або за станом здоров`я.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку

Згідно пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ України № 114 від 29.07.1991 р. (Положення№ 114) (в редакції чинній на момент призначення пенсії) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться

а) у запас Збройних Сил СРСР (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР "Про загальну військову повинність" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

За змістом підпункту "б" пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Натомість відповідно до підпункту "б" пункту 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Судом встановлено, що позивач був звільнений з військової служби в жовтні 2008 року саме запас, доказів звільнення у відставку суду не надано.

В той же час суд іще раз враховує, що на момент призначення пенсій відсоткове значення складало 59 % від суми грошового забезпечення (з яких 59% за 23 роки вислуги). Тобто пенсію в розмірі 64% від сум грошового забезпечення позивач ніколи не отримував.

Отже, оскільки на момент призначення позивачу пенсії її відсоткове значення не було визначене в розмірі 64 % від сум грошового забезпечення (з яких 59% як пенсія за 23 роки вислуги), тому і відсутні правові підстави зобов`язувати відповідача проводити перерахунок такої пенсії у розмірі, право на яке позивач не набув (64 %).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.04.2022 року у справі №0540/6069/18-а та Сьомий апеляційний адміністративний суд в постанові 120/10526/22 від 27 березня 2023 року.

Окремо суд вказує, що пункт «в» статті 13 Закону № 2262-ХІІ, на підставі якого позивач просить здійснити перерахунок пенсії в редакції чинній на дату його звільнення, визначає порядок призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" ( 1763-15 ) (пункт "в" статті 12).

При цьому позивач не звільнений з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей", відтак, дана норма не розповсюджується на нього.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене , суд доходить висновку, що відсутні підстави зобов`язувати відповідача з 01.04.2023 р. здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з 64 % відповідних сум грошового забезпечення за рахунок врахування 5% при звільненні за станом здоров`я за пунктом 64 підпункту "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" у відповідності до пункту "в" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця)

Повний текст рішення сформовано 4.12..2023 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна