Справа № 440/3057/23
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

04 грудня 2023 року Справа № 440/3057/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа : Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа : Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2020 по 13.01.2023;

- стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2020 по 13.01.2023 в сумі 422 574,72 грн. з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2023 апеляційну скаргу - задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 по справі № 440/3057/23 - скасовано, справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 27.11.2023, про що свідчить штамп вхідної реєстрації.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

27.11.2023 справу №440/3057/23 передано до провадження судді Клочка К.І.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 01.12.2023 адміністративну справу прийнято до провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1, 2, частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.

За частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частиною 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічні висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №815/6096/17 (К/9901/49528/18) від 27.02.2019

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на посаді завідувача відділення обліку бездомних осіб в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, яка не належить до посад публічної служби, а тому спір, пов`язаний з діями щодо призначення на таку посаду, звільнення позивача з даної посади, не є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до п. 1.1 Положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26.01.2021, Територіальний центр є комунальною установою, з огляду на що спір, пов`язаний з діями щодо призначення на посади, звільнення з посад у даній установі, не є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

При цьому сам по собі факт роботи в установі, підпорядкованій органу місцевого самоврядування, не вказує беззаперечно на проходження публічної служби в розумінні норм КАС України.

Такі спори є виключно трудовими, за своєю правовою природою не пов`язані із здійсненням відповідачами владних управлінських функцій, тобто, не є публічно-правовими і не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про проходження позивачем публічної служби, зокрема на посадах в органі місцевого самоврядування, спори при перебуванні на яких підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, копія трудової книжки, копія наказу № 44-ОС від 30.11.2015 про прийняття ОСОБА_1 на роботу за посадою соціального працівника не містять інформації про прийняття ним Присяги та про присвоєння йому рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Водночас, суд враховує, що в апеляційній скарзі на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду 05.06.2023 позивач заперечив факт проходження ним публічної служби, зокрема, в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, оскільки для розгляду справ, що виникають з трудових правовідносин законом встановлено інший порядок судового провадження вказані позовни вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;я.

Згідно з частиною 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини другої сттатті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У пункті 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону № 3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/3057/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання послуг) Автозаводського району департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа : Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко