Справа № 140/31203/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/31203/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУПФУ у Київській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії (взятті на облік) від 28.07.2023 №58; зобов`язання призначити пенсію за віком та розпочати її виплату.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

21.07.2023 позивач звернулася за місцем свого проживання до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії. Однак, ГУПФУ у Волинській області прийнято рішення №58 від 28.07.2023 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з ненаданням до переліку документів пенсійну справу та довідку-атестат про дату припинення виплати пенсії на попередньому місці проживання.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує її права та соціальні гарантії.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримувала пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням від 02.09.2011 серії НОМЕР_1 .

Позивач проживала на території Автономної Республіки Крим та в подальшому змінила своє місце постійного проживання на м. Часів Яр, Донецької обл., що підтверджується відмітками про місце реєстрації особи у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 2-м відділом Ялтинського МУ ГУМВС України в Криму 25.06.1996.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 31.01.2023 №3248-, позивач як внутрішньо переміщена особа взята на облік за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

21.07.2023 ОСОБА_1 звернулася за місцем свого проживання до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії. Однак, ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення №58 від 28.07.2023 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з ненаданням до переліку документів пенсійної справи та довідки-атестата про дату припинення виплати пенсії на попередньому місці проживання.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII від 20.10.2014, який набув чинності 22.11.2014 (Закон №1706-VII), громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Зі змісту наведених норм права слідує, що особа має право на отримання різних видів пенсії. При цьому, громадянин сам обирає вид пенсії, яку бажає отримувати, подавши до органу, що призначає пенсію, відповідну заяву.

Так, позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою від 21.07.2023 про призначення пенсії відповідно до Закону №1058-IV.

Відмова у призначенні пенсії позивачу пов`язана із відсутністю пенсійної справи та довідки-атестату про припинення виплати пенсії.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачений чіткий перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, в якому такий документ як атестат про припинення пенсії відсутній.

Водночас, пунктом 4.12 Порядку №22-1 передбачено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

З урахуванням вище наведеного слідує, що саме на орган, що призначає пенсію, покладено обов`язок у разі переїзду пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці надсилання запиту про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №308/3864/17 вказав, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Судом встановлено, що позивач є громадянином України, пенсія за віком призначена їй за законодавством України. Відповідач відмовив позивачу у поновленні пенсії через відсутність можливості зробити запит паперової пенсійної справи позивача.

Така позиція відповідачів суперечить принципу верховенства права, оскільки витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного Фонду за попереднім місцем її проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає пенсію, а позбавлення управління можливості направлення відповідного запиту про витребування пенсійної справи не може слугувати підставою для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно Закону №1058-ІV.

Право на поновлення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання атестату про припинення виплати пенсії на попередньому місці проживання пенсіонера.

Доказів того, що позивач отримала громадянство російської федерації та одержувала пенсію в органах пенсійного забезпечення російської федерації, відповідач не надав.

Таким чином, позивач як громадянин України має право на отримання пенсії, призначеної їй відповідно до законодавства України, за місцем реєстрації фактичного проживання.

Тому, позивач має право на поновлення нарахування та виплати пенсії, а відмова відповідача у здійсненні заходів для реалізації позивачем такого права є протиправною.

Частиною другою статті 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію дійшов висновку про прийняття рішення, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову в призначенні пенсії (взятті на облік) від 28.07.2023 №58 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії 21.07.2023.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 073,60 грн сплаченого за подання позову немайнового характеру квитанцією до платіжної інструкції від 26.09.2023, оскільки саме відповідач 1 прийняв спірне рішення. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача 1 в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову в призначенні пенсії (взятті на облік) від 28.07.2023 №58.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.07.2023.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 фактичне місце проживання, АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання, РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук