Справа № 200/6392/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року Справа №200/6392/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якій просив:

- визнати наказ начальника Головного управління поліції в Донецькій області від 31.03.2022 № 396 в частині, що стосується ОСОБА_1 таким, що не є законим та зобов`язати Головне управління поліції в Донецькій області внести в наказ відповідні зміни;

- зобов`язати Головне управління поліції в Донецькій області поновити ОСОБА_1 на службі, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.03.2022;

- зобов`язати Головне управління поліції в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 30000 грн. на місяць за період з 24.02.2022 по день поновлення на службі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2023 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доказів сплати судового збору за вимогу про виплату моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 15.11.2023 позивачем, надано заяву про усунення недоліків позовної заяви з якої вбачається, що 23.03.2022 позивач був незаконно заарештований представниками незаконних збройних формувань противника та відправлений на так званні «фільтраційні заходи». 24.04.2022 позивач був звільнений з місць незаконного утримання.

05.09.2022 позивач дістався міста Запоріжжя та 07.09.2023 йому стало відомо про його звільнення зі служби.

22.09.2022 між адвокатським об`єднанням «Волощук та Партнери» та позивачем було укладено договір про надання правової допомоги для оскарження незаконного звільнення.

Позивачем зазначено, що з вини адвоката він пропустив місячний строк звернення до суду адміністративним позовом, так як першочергово за порадою адвоката ним було оскаржено протиправні дії щодо позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про що свідчить наявність у реєстрі судових рішень наступних справ: в Донецькому окружному адміністративному суді № 200/6163/23, в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська № 204/4331/23 та 204/1152/22.

Розуміючи про бездіяльність адвоката щодо справи позивача, 18.09.2023 він самостійно звернувся до ГУНП в Донецькій області, про що свідчить лист ГУНП в Донецькій області від 17.10.2023 № Б-62/55/02-2023.

В подальшому, 08.11.2023 позивачем була подана позовна заява, яка наразі залишена без руху.

Щодо не сплати позивачем судового збору за вимогу про виплату моральної шкоди у розмірі 100 000 грн зазначено, що він не працює та не має постійного доходу. Крім того, позивач є учасником бойових дій, натомість посвідчення задля збереження свого життя та здоров`я під час перебування у окупації довелось знищити, тому наразі позивач не може скористатись пільгами передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни та прирівняних до них осіб».

Надаючи оцінку доводам позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду, слід врахувати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, законодавством регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Позивач оскаржує наказ начальника Головного управління поліції в Донецькій області від 31.03.2022 № 396 та просить нарахувати та виплатити йому заробітну плату у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.03.2022. До суду із позовом позивач звернулася 09.11.2023 року, пропустивши передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Щодо твердження позивача на те, що тільки 07.09.2022 року він дізнався про його порушене право та 22.09.2022 року звернувся за правовою допомогою, слід врахувати таке.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/22 в Україні введений воєнний стан на 30 діб, строк дії якого був продовжений Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 2593/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 26.07.2023 № 451/23.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 21.07.2022 у справі № /2897/13-ц наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Позивач посилається на справу суду, в якій останній оскаржував протиправні дії щодо позбавлення особистої свободи в наслідок збройної агресії та на не професійні дії адвоката.

Дійсно в провадженні Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська перебувала справа № 204/4331/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України. (відомості щодо справи з Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua).

Проте, по-перше, це жодним чином не пов`язано з поновлення позивача на службі.

По-друге, з даною заявою до суду позивач звернувся лише в березні 2023 року, тобто вже після спливу піврічного строку, коли він дізнався про своє звільнення). Крім того, ухвалою Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 22.08.2023 провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України закрито. Роз`яснено заявнику, що його заява повинна бути розглянута в позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури та уповноваженим на те органом.

Тобто і після розгляду даної справи ОСОБА_1 не звернувся протягом місяця до суду з приводу оскарження свого звільнення.

Суд вважає, що позивачем не наведено належних підстав пропуску ним строку звернення до суду та не обґрунтовано їх поважності.

Юридична необізнаність і невірне трактування норм права не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до суду.

Крім того, позивач посилається на справу Донецького окружного адміністративного суду №200/6163/23, в якій він первісно звернувся до суду з аналогічним позовом. Проте це звернення відбулось теж в листопаді 2023 року, тобто строк звернення до суду вже було суттєво порушено.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Так, ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самої. Не реалізація ним цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, пасивна поведінка позивача щодо не вчинення дій для реалізації свого права не свідчить про існування таких обставин, які перешкоджали позивачу дізнатися про стан своїх прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.11.2019 у справі №804/516/17, від 15.07.2019 у справі № 804/9030/16.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Таким чином, доводи позивача про поважність причини пропуску строку звернення до суду, які наведені у клопотанні про поновлення строку, є необґрунтованими.

Також стосовно доводів позивача про неможливість сплати ним судового збору, суд зазначає, що жодних підтверджень, зокрема щодо його майнового стану, не отримання ним доходів, позивач не надав.

Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 123 КАС України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене вище, з врахуванням тієї обставини, що позивач подала позов після закінчення строків, встановлених ч. 5 ст. 122 КАС України, та наведені підстави поважності причин пропуску строку звернення до суду не є поважними, позовну заяву належить повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 47, 122, 123, 160, 161, 169, 248, КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.П. Бабаш