Справа № 467/1421/23
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/1421/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Кірімової О.М.,

при секретарі Розмеріци О.В.,

представника позивача Рубана С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Рубана Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Рубана С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8109720 від 09.11.2023 року капітаном поліції інспектором відділення № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Спасенком Д.В. позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В постанові зазначено, що 09.11.2023 року о 17 год. 48 хв., в смт. Арбузинка, вул. Хліборобна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоцикл ІЖ-Планета3, номерний знак НОМЕР_1 , з боковим причепом, не маючи категорії В1, чим порушив п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КупАП.

Вважає, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним та необґрунтованим, а складання постанови вчинено з порушенням норм закону, оскільки останній має право керування транспортним засобом.

Оскаржувану постанову незаконною та такою, що має ознаки упередженості, протиправних дій посадової особи при її винесенні, в зв`язку з чим така підлягає скасуванню.

Так, зазначає, що відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4кВт і більше.

ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення водія НОМЕР_2 , має право на керування транспортними засобами категорії А з 03.10.2013 року по 03.10.2043 року, та керував транспортним засобом мотоцикл ІЖ-Планета 3, номерний знак НОМЕР_1 , з боковим причепом, а тому в його діях відсутнє порушення п. 2.а ПДР та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На підставі наведеного представник позивача просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 9109720 від 09.11.2023 року, винесену інспектором відділення №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Спаснком Д.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Національної поліції України в Миколаївській області на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Вважає, що позивачем не надано жодних доказів,які б спростовували факт порушення ним вимог п. 2.1а ПДР України, а саме мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, вважає вимоги позивача про стягнення витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про відмову від частини позовних вимог. Згідно вказаної заяви представник позивача відмовився від позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог. Вважає, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вчинено з порушенням норм закону, оскільки останній має право керування транспортним засобом.

Представник відповідача до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Заяви про розгяд справи за його відсутності суду не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8109720 від 09.11.2023 року, складеної інспектором відділення № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Спасенко Д.В., 09.11.2023 року о 17 год. 49 хв., ОСОБА_1 , керував в смт. Арбузинка по вул. Хдіборобна транспортним засобом мотоцикл ІЖ Планета 3, д/н НОМЕР_1 , з боковим причепом, не маючи категорії В1, чим порушив п. 2.1а ПДР керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно копії паспорта мотоцикла серії НОМЕР_3 такий паспорт видано на ім`я ОСОБА_2 на мотоцикл моделі ІЖ-П-3, 1981 року випуску, номер двигуна/рами НОМЕР_4 , блакитного кольору, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до копії посвідчення водія НОМЕР_5 , ОСОБА_1 має відкриті категорії А1, А, В, С1 строком до 03.10.2043 року.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з відеозаписом, доданим до відзиву на позовну заяву, та дослідженим в судовому засіданні зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським, згідно якого поліцейським перевірено документи позивача, перевірено інформацію про водія по наявним базам. ОСОБА_1 повідомлено,що останній не має категорії В1 на керування транспортним засобом, в зв`язку з чим буде винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач заперечує проти обставин, зазначених поліцейським. Відносно ОСОБА_1 поліцейським винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, роз`яснені його права та роз`яснено строки оскарження вказаної постанови.

Суд наголошує про наявність процесуального обов`язку відповідача, передбаченого частиною 2 статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху України транспортні засоби належать до таких категорій: А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4кВт і більше; B1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб ІЖ-Планета 3, яким 09.11.2023 року керував ОСОБА_1 є мотоциклом з боковим причепом, який у відповідності до п. 2.13 Правил дорожнього руху України відноситься до категорії А та у відповідності до посвідчення водія ОСОБА_1 має відкриту категорію А строком з 01.10.2013 року по 03.10.2043 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга N 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга N 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга N 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1) .

Доводи представника відповідача, які містяться у відзиві, про те, що під час перевірки документів, встановлено що водій транспортного засобу не мав права керування даним видом транспортного засобу, чим порушив п. 2.1.а ПДР України є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є не доведеним, тому позовні вимоги суд вважає такими, що підлягають до задоволення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8109720 від 09.11.2023 року винесена за відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 126 КУпАП та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У відповідності до ст. 16 КАС України учасники справимають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового зборута витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонамиразом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноваженьна правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказівтощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороноюабо третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справиподає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

13.11.2023 року між адвокатом Рубаном С.Ю. та Пишеніним Г.Г. укладено договір про надання правової допомоги № 54, за умовами якого адвокату Рубану С.Ю. здійснює підготовку матеріалів та представництво інтересів ОСОБА_1 в судових органах по адміністративній справі за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до п. 1 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 54 від 13.11.2023 року за правову допомогу, передбачену п.п. 1.2 Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 3000 грн. із них: підготовка процесуальних документів (позовної заяви) 120 хвилин 2000 грн.; участь в судових зсіданнях (одне судове засідання в якому приймав участь адвокат, розраховується як 1 година) 1000 грн.

21.11.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рубаном С.Ю. підписано акт приймання наданих послуг за договором № 54 від 13.11.2023 року, згідно якого сторони підтвердили надання адвокатом замовнику наступних послуг: підготовка процесуальних документів (позовна заява, клопотання) 120 хвилин - 2000 грн.; участь в судових зсіданнях (одне судове засідання в якому приймав участь адвокат, розраховується як 1 година) 1000 грн., що разом становить 3000 грн.

Відповідно до банківської виписки Monobank (АТ «Універсал Банк») ОСОБА_1 сплачено на користь ОСОБА_3 юридичні послуги за договором № 54 від 21.11.2023 року в сумі 3000 грн.

Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вимогу та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в сумі 3000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачему справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.ст. 126, 222, 251, 252 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги адвоката Рубана Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8109720 від 09.11.2023 року, винесену інспектором відділення № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Спасенком Д.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення -закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3536 (три тисячі п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., які складаються з судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова