Справа № 200/11266/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року справа №200/11266/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача - Біловол В.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Тарасенко І.М.), складену у повному обсязі 11 січня 2022 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/11266/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛД СТРОЙ» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛД СТРОЙ» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області та Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних: № 2042941/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042942/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042943/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042939/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042940/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042938/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042936/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042935/41556750 від 16.10.2020 року; № 2042937/41556750 від 16.10.2020 року; № 2046348/41556750 від 19.10.2020 року; № 2046350/41556750 від 19.10.2020 року; № 2046349/41556750 від 19.10.2020 року; № 2067872/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067871/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067873/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067876/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067874/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067875/41556750 від 26.10.2020 року; № 2067877/41556750 від 26.10.2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні подані товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛД СТРОЙ» від 08.10.2020 року № 1 датою направлення 09.10.2020 року; від 08.10.2020 року № 2 датою направлення 09.10.2020 року; від 08.10.2020 року № 3 датою направлення 09.10.2020 року; від 09.10.2020 року № 4 датою направлення 12.10.2020 року; від 09.10.2020 року № 5 датою направлення 12.10.2020 року; від 09.10.2020 року № 6 датою направлення 12.10.2020 року; від 12.10.2020 року № 7 датою направлення 13.10.2020 року; від 12.10.2020 року № 8 датою направлення 13.10.2020 року; від 12.10.2020 року № 9 датою направлення 13.10.2020 року; від 13.10.2020 року № 10 датою направлення 14.10.2020 року; від 13.10.2020 року № 11 датою направлення 14.10.2020 року; від 13.10.2020 року № 12 датою направлення 14.10.2020 року; від 15.10.2020 року № 13 датою направлення 15.10.2020 року; від 15.10.2020 року № 14 датою направлення 15.10.2020 року; від 16.10.2020 року № 15 датою направлення 19.10.2020 року; від 16.10.2020 року № 16 датою направлення 19.10.2020 року, від 16.10.2020 року № 17 датою направлення 19.10.2020 року; від 16.10.2020 року № 18 датою направлення 19.10.2020 року; від 19.10.2020 року № 19 датою направлення 19.10.2020 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі №200/11266/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛД СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявникові.

Відтак, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року набрало законної сили 12 травня 2021 року.

24 травня 2021 року по справі були видані виконавчі листи.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/11266/20-а шляхом зобов`язання Державної податкової служби України подати звіт про виконання зазначеного рішення протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

11 січня 2022 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛД СТРОЙ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 19 лютого 2021 року у справі № 200/11266/20-а задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/11266/20-а шляхом зобов`язання Державної податкової служби України подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/11266/20-а у десятиденний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Представник Державної податкової служби України подав апеляційну скаргу на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року в якій він просив скасувати вищевказану ухвалу, зазначивши про не надання заявником доказів уникнення від виконання судового рішення.

При цьому вказано, що примусове виконання судового рішення регламентовано Законом України «Про виконавчу службу»

Представник другого відповідача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача та першого відповідача в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника другого відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, на час прийняття спірної ухвали не було виконаним відповідачем, незважаючи на відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання.

Поряд з цим, наявність визначеного законодавством порядку примусового виконання рішень суду не позбавляє боржника обов`язку самостійно виконати рішення суду без застосування засобів примусу, чого відповідачем здійснено не було.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Отже, відповідачем, на час прийняття спірної ухвали суду, не було виконано рішення суду, що є порушенням статті 129-1 Конституції України.

КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

При цьому суд зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Оскільки судове рішення не було виконано на час прийняття спірної ухвали, суд апеляційної інстанції вважає доцільним встановлення судового контролю шляхом зобов`язання подати до суду звіт про його виконання.

Суд констатує, що на дату звернення позивача з заявою про встановлення судового контролю за судовим рішенням, так і на дату розгляду цієї заяви та прийняття спірної ухвали рішення суду не виконано, відтак, встановлення судом першої інстанції судового контролю за його виконанням шляхом подання відповідного звіту є правомірним.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі № 200/11266/20-а залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі № 200/11266/20-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 27 листопада 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць