Справа № 320/6602/22
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Київ Справа № 320/6602/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДПС у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 15583,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, забезпечують визначення в передбачених Податковим кодексом України та іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, а також вживають заходів щодо погашення податкового боргу у межах наданих їм повноважень, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/6602/22 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка про доставку позивачу електронного листа та повідомлення про вручення відповідачу рекомендованого поштового відправлення.

На час прийняття рішення у даній справі відзив на позовну заяву або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Крім того, слід зазначити, що правом, наданим статтею 121 та пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, на продовження встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином та/або настання обставин, що виникли у зв`язку з запровадженням воєнного стану, відповідач не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа підприємець 18.06.2014.

Як платник податків відповідач перебуває на обліку (за основним місцем податкового обліку) у Ставищенській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Київській області.

Відповідно до даних інформаційної системи оперативного обліку платежів, яка забезпечує податковий орган інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами, за відповідачем рахується податковий борг за платежем єдиний податок у сумі 15583,40 грн.

Як вбачається з даних інтегрованої картки платника податків - відповідача (а.с. 24-34), розмір податкової заборгованості за наведеним вище видом платежу утворився внаслідок несплати ним у повному обсязі:

- авансових внесків з єдиного податку за квітень - грудень 2017 року та січень - квітень 2018 року у загальному розмірі 8738,40 грн;

- нарахованого податковим органом грошового зобов`язання відповідача у вигляді штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6845,00 грн. за порушення строків сплати авансових внесків єдиного податку.

Заходи, що вжиті податковим органом з метою виконання платником податків власних податкових обов`язків, не призвели до зменшення абсолютного значення суми податкового боргу відповідача, у зв`язку з чим Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з даним позовом.

На підтвердження наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, ним подано до суду ряд документальних доказів, які містять відомості про:

- склад податкового боргу відповідача, дату і підстави його виникнення (копію заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування від 22.12.2015 (дата переходу - 01.01.2016, група платників єдиного податку - 2, ставка єдиного податку - 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (а.с. 22-23), розрахунок податкового зобов`язання відповідача за квітень - грудень 2017 року та січень - квітень 2018 року, виходячи з розміру щомісячного авансового внеску станом на 01.01.2017 у сумі 640,00 грн та станом на 01.01.2018 у сумі 744,60 грн (а.с. 7-10), копію податкового повідомлення - рішення від 06.07.2018 № на суму 6845,00 грн (а.с. 18), розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 19-20), що застосовані до відповідача за результатами перевірки (акт перевірки від 03.07.2018 № 002034/10-36-50-02/ НОМЕР_1 ), роздруківку зворотнього боку інтегрованої картки платника податків за платежем єдиний податок (а.с. 24-34), що відображає стан розрахунків відповідача з бюджетом, у тому числі залишок несплаченого податкового боргу у сумі 15583,40);

- сплив строку, з яким чинне податкове законодавство пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу (копію корінця податкової вимоги про сплату боргу від 26.03.2018 № 37505-50 на суму 12016,97 грн разом з доказами її надіслання відповідачу рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Єдиний податок в силу вимог статті 10 Податкового кодексу України належить до місцевих податків, порядок нарахування та сплати якого визначено главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Згідно з приписами пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

В силу вимог пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

В силу вимог пунктів 111.1 та 111.2 статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган, він зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Пунктом 57.3 статті 57Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Так, в силу положень пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац 2 підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 цього Кодексу при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У свою чергу, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається податковим боргом платника податків (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Порядок надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення та визначається положеннями статті 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58, пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент винесення контролюючим органом податкової вимоги) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняту податкову вимогу; контролюючий орган зменшує суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент винесення контролюючим органом податкової вимоги).

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Суд звертає увагу на те, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються наявності підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку (у тому числі направлення та вручення податкових повідомлень рішень та податкової вимоги).

Як встановлено судом, рекомендовані поштові відправлення із надісланими відповідачу податковою вимогою від 26.03.2018 № 37505-50 та податковим повідомленням - рішенням від 06.07.2018 № отримані відповідачем, відповідно, 01.06.2018 та 12.07.2018 (копії повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 11, 21).

На час винесення рішення у даній справі податкове повідомлення рішення від 06.07.2018 № та податкову вимогу від 26.03.2018 № 37505-50 у зв`язку з настанням обставин, передбачених пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу, не відкликано.

Доказів сплати податкового боргу у розмірі 15583,40 грн або оскарження вказаних вище податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги відповідачем суду надано не було.

На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість зі сплати єдиного податку у сумі 15583,40 грн.

У свою чергу, заходи забезпечення погашення податкового боргу, що вжиті позивачем як органом стягнення, відповідають положенням пункту 87.11 статті 87, пункту 95.2 статті 95 та статті 102 Податкового кодексу України.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 15583,40 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 15583 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Харченко С.В.