Справа № 610/682/23
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/682/23

№ 2-а/610/5/2023

30 листопада 2023 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

позивача: представника адвоката Острася В.Ю.,

секретаря: Афоніної Д.О.,

розглянувши в місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

15 серпня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Острася В.Ю. до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій він просить скасувати постанову серії БАД № 324406 від 18 травня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 340 гривень за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Посилається на те, що 02.08.2023 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови, яку вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Слюсарев А.В. суттєво порушив його права, надані ст. 268 КУпАП, чим порушив порядок розгляду справи. Так, при винесенні оскаржуваної постанови були порушені права ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, заявивши відповідне усне клопотання, однак відповідачем не вжито жодних дій щодо надання можливості йому реалізувати своє право на отримання такої допомоги, що на думку позивача свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також оскаржувана постанова не надсилалась за зареєстрованим місцем проживання позивача, а тому він її не отримував, як і не відмовлявся від її отримання, так як вона не надсилалась, і відповідно поштове відправлення з позначкою про невручення до відповідача не надходило. Тому посадовою особою ВП протиправно було зазначено в оскаржуваній постанові дату набрання законної сили 03.06.2023.

Представник позивача в позовній заяві зазначив орієнтовний перелік судових витрат, які позивач планує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрати на оплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

09.10.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вважаючи оскаржувану постанову законною та обґрунтованою. Посилались на те, що з урахуванням вантажного типу транспортного засобу, відповідно до вимог закону автомобіль позивача підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю. Однак, під час перевірки працівником поліції документів було встановлено, що транспортний засіб позивача ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , який є вантажним, не пройшов обов`язковий технічний контроль, у позивача був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Оскільки позивач в порушення вимог п. 31.3 «б» ПДР керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, не пройшовши його, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вважають, що посилання позивача на наявність в оскаржуваній постанові суттєвих недоліків, а саме те, що під час розгляду справи не було надано можливість скористатись правом на адвоката, не знайшли свого підтвердження, оскільки ніяких пояснень щодо такого факту позивачем під час розгляду справи надано не було, а в оскаржуваній постанові стоїть відмітка про «відмову».

Вказує на те, що відповідно до супровідного листа позивачу було направлено копію оскаржуваної постанови за його адресою проживання, а тому посилання позивача щодо не направлення йому постанови є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи.

При цьому у позовній заяві позивач не заперечує той факт, що у керованого ним т/з станом на 18.05.2023 відсутнє проходження обов`язкового технічного контролю та відсутні інші докази спростування ним адміністративного правопорушення.

Посилаються на те, що інспектор, виявивши порушення позивачем ПДР, діяв правомірно, в межах діючого законодавства, тому відсутні підстави для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (а.с. 37-40).

Крім того, подали клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просили зменшити розмір витрат на правничу допомогу, а саме вважали, що такі витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не надано документів, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги (а.с. 48-50).

20.10.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив заперечення відповідача на позовну заяву відхилити, а позов задовольнити. Посилався на те, що інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було порушено порядок її розгляду, оскільки не було надано можливості позивачу реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Крім того до відзиву не було надано доказів вручення позивачу копії оскаржуваної постанови або доказів надсилання її з зареєстрованим місцем його проживання, відповідне поштове відправлення з позначкою про невручення до відповідача, вочевидь, також не надходило (а.с. 68-72).

В суді представник позивача позов підтримав з наведених у ньому підстав. Пояснив, що позивач є його батьком, який 18.05.2023 зателефонував йому з приводу надання правової допомоги, потім передав слухавку інспектору, якому представник позивача сказав, що скоро приїде на місце зупинки транспортного засобу для розгляду справи. Однак інспектор не став його чекати та виніс оскаржувану постанову, чим порушив права позивача на отримання правової допомоги. Інспектор міг відкласти розгляд справи, однак чомусь цього не зробив, тобто не надав можливість скористатись правовою допомогою. Крім того, позивачу не роз`яснювались права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанова вручена не була, навіть не було надано її для ознайомлення, дізнався про неї позивач з виконавчого провадження та у 10-денний строк з дня отримання її у виконавчій службі подав позов до суду про її скасування. Зазначив, що, вочевидь, поліцейські не фіксували за допомогою відеозапису розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки якби у них він був, то відповідач надав би його до відзиву. Позивач також не міг знімати на телефон те, що відбувалося після зупинки його транспортного засобу, оскільки має кнопковий телефон. Таким чином, відповідач не довів, що позивачу було забезпечено можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Посилався на те, що оскаржувана постанова не набрала законної сили, оскільки відсутнє поштове повідомлення про її вручення або про відмову в її отриманні, або поштове відправлення з позначкою про невручення, що передбачено ч. 2 ст. 291 КУпАП.

Вказав, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.

Для розгляду справи представник відповідача у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с. 66), надала клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 40, 66).

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

За постановою інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Слюсарева Артема Віталійовича серії БАД № 324406 від 18 травня 2023 року на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він: «18.05.2023 о 12.15 год. в Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Центральна керував т/з ГАЗ 53 д.н.з. НОМЕР_1 , не пройшовши обов'язковий технічний контроль, якому підлягає транспортний засіб, чим порушив п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України» (а.с. 8).

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3 «б» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Представник позивача посилається на те, що про існування виконавчого провадження № 72180863, в якому позивач є боржником, останньому стало відомо із автоматизованої системи виконавчих проваджень 01.08.2023 (а.с. 9, 10), а 02.08.2023 він отримав з матеріалів виконавчого провадження копію оскаржуваної постанови, яку до цього з поліції не отримував. Протилежного відповідачем не доведено.

14.08.2023 представник позивача направив поштою до суду вказану позовну заяву (а.с. 26).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскаржувану постанову отримано 02.08.2023 + 10 днів = 12.08.2023, який є неробочим днем, тому останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день 14.08.2023, що є останнім днем для подання даного позову.

Таким чином, 14.08.2023 позов поданий у строк, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Посилання відповідача на надсилання позивачу копії оскаржуваної постанови 18.05.2023, що підтверджують копією супровідного листа, яка майже нечитабельна (а.с. 43), в суді свого підтвердження не знайшло, оскільки суду не надано підтвердження реального її надсилання у вигляді поштової документації, а також доказів її отримання позивачем, що ним в свою чергу заперечується.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку позивач не оскаржує факт вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, втім вказує на порушення відповідачем процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що інспектором були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, так як йому не було забезпечено можливості скористатись послугами адвоката, який реально збирався приїхати для розгляду справи про адміністративне правопорушення та надати юридичну допомогу. Крім того не було роз'яснено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні представником позивача, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що надав інспектору відповідне клопотання, та навіть зателефонував адвокату, якого запросив для розгляду справи.

Протилежного відповідачем не доведено, ці доводи ним не спростовані.

Довід позивача виглядає логічним і закономірним, оскільки його син є адвокатом, і у разі виникнення юридичної ситуації він, вочевидь, звертається до нього за допомогою.

Однак , інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Натомість було винесено оскаржувану постанову.

Такі дії інспектора порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим, в свою чергу, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, у випадку їх роз'яснення до моменту прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Відеозаписи події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яка би могла підтвердити заперечення відповідача, в матеріалах справи відсутні, до суду відповідачем не надавалися.

Таким чином, встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст. 268 КУпАП, у зв'язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова інспектором прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), строк накладення стягнення на позивача, за вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, закінчився ще 19.07.2023.

Тому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, які є обов`язковими для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, судовий збір у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

4.11.2019">Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2684 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з 01.01.2023 становить 536,80 грн.

За таких обставин позивачу необхідно повернути судовий збір, переплачений при поданні позовної заяви, у сумі 536,80 гривень.

Розподіл судових витрат по справі, а саме сплаченого судового збору у сумі 536,80 грн, здійснити відповідно до ст. 139 КАС України, стягнувши його з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 77, 139, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати постанову інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Слюсарева Артема Віталійовича серії БАД № 324406 від 18 травня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 340 гривень за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

3.Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

4.Зобов`язати Головне Управління Державної Казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 536,80 гривень судового збору, переплаченого при поданні позовної заяви за квитанцією від 14.08.2023 № 44, видавши йому з матеріалів справи завірену копію з оригіналу вказаної квитанції.

5.Стягнути з Головного управління національної поліції у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Харківській області, місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 13, .

Головуючий В.М. Стригуненко