Справа № 140/4307/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/4307/22 пров. № А/857/12978/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року про відмову в заміні способу і порядку виконання рішення суду у справі № 140/4307/22 за адміністративним позовом Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області до Головного управління ДПС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Луцька районна державна адміністрація Волинської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

суддя в 1-й інстанції Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області (далі позивач, УГП Луцької РДА) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцька районна державна адміністрація Волинської області (далі Луцька РДА) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1228-0308 від 04.02.2022; визнання протиправними дій щодо передачі залишків карток особових рахунків та донарахованої за матеріалами перевірок: відділу освіти, культури, молоді та спорту Горохівської РДА (), відділу культури Горохівської РДА (), відділу освіти та культури Ківерцівської РДА (), відділу освіти та молоді Рожищенської РДА (), сектору культури Рожищенської РДА () суми єдиного внеску та штрафних санкцій до управління гуманітарної політики Луцької РДА Волинської області () та зобов`язання роз`єднати картки особових рахунків відділу освіти, культури, молоді та спорту Горохівської РДА (), відділу культури Горохівської РДА (), відділу освіти та культури Ківерцівської РДА (), відділу освіти та молоді Рожищенської РДА (), сектору культури Рожищенської РДА () та управління гуманітарної політики Луцької РДА Волинської області (); зобов`язання перерахувати кошти, які були перераховані управлінням гуманітарної політики Луцької РДА Волинської області () в рахунок сплати єдиного внеску за працівників управління та були зараховані в рахунок сплати суми єдиного внеску та штрафних санкцій за: відділ освіти, культури, молоді та спорту Горохівської РДА (); відділ культури Горохівської РДА (); відділ освіти та культури Ківерцівської РДА (); відділ освіти та молоді Рожищенської РДА (); сектор культури Рожищенської РДА () в рахунок сплати єдиного внеску за працівників управління гуманітарної політики Луцької РДА Волинської області ().

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, даний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2022 №Ю-1228-0308 на суму 195 154,47 грн; зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області вчинити дії щодо приведення у відповідність інтегрованої картки платника Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області () шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні) 47 копійок; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.06.2023 від Головного управління ДПС у Волинській області до суду першої інстанції надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення по справі в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Волинській області вчинити дії щодо приведення у відповідність інтегрованої картки Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн» на зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області вчинити дії - щодо приведення у відповідність інтегрованої картки Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області шляхом перенесення заборгованості по єдиному соціальному внеску в загальній сумі 195 154,47 грн, а саме виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн з інтегрованої картки Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області та відображення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн. в інтегрованій картці Луцької районної державної адміністрації Волинської області, як правонаступника згідно п. 8 Порядку №1321.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року в задоволенні заяви про заміну способу і порядку виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі № 140/4307/22 відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржило ГУ ДПС у Волинській області, яке із покликанням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано наявність обставин, що ускладнюю виконання рішення суду, а саме відповідно до роботи програмного забезпечення ІК «Податковий блок», внаслідок припинення юридичної особи шляхом реорганізації, засобам інформаційної системи переносяться відповідні облікові показники до ІКП юридичних осіб правонаступників. Процедура об`єднання карток особових рахунків платників не має зворотного процесу. Виконання Головним управлінням ДПС у Волинській області рішення суду можливе лише здійснивши ручне коригування карток особових рахунків шляхом зменшення нарахованих сум в ІКП Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області (). Однак, судом не зазначено платника податків - правонаступника, на якого покладається обов`язок сплати суми недоїмки.

З цих причин ГУДПС у Волинській області просить змінити спосіб виконання рішення суду, а саме шляхом перенесення заборговано по єдиному соціальному внеску в загальній сумі 195154,47 грн.. а саме виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154. 47 грн. з інтегрованої картки Управлінні гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області та відображення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154. 47 грн, в інтегрованій картці Луцької районної державної адміністрації Волинської області, як правонаступника, згідно п. 8 Порядку №1321.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про відмову у роз`ясненні судового рішення, суд вважав за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень частини другої статті 312 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично в заяві про заміну способу і порядку виконання рішення суду, заявник просить перенести заборгованість в інтегрованій картці з ЄСВ в сумі 195 154,47 грн з Управління гуманітарної політики Луцької РДА на Луцьку РДА, що на думку суду є неможливим, оскільки Луцька РДА в даній справі не є ні позивачем, ні відповідачем, а лише третьою особою на стороні відповідача ГУ ДПС у Волинській області, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Суд вважав, що подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн з інтегрованої картки Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області та відображення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн. в інтегрованій картці Луцької районної державної адміністрації Волинської області, як правонаступника згідно п. 8 Порядку №1321, заявник фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що на думку суду є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у даній справі.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з тим що відсутні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення суду у справі.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Тобто, суд лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 року у справі № 140/4307/22, зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області вчинити дії щодо приведення у відповідність інтегрованої картки платника Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області () шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні) 47 копійок.

Позивач відповідно до заяви про заміну способу і порядку виконання рішення суду просить перенести заборгованість в інтегрованій картці з ЄСВ в сумі 195 154,47 грн з Управління гуманітарної політики Луцької РДА на Луцьку РДА. Тобто, позивач фактично просить змінити резолютивну зазначеного рішення суду, яке набрало чинності.

Разом з тим, спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду справи, як вірно зазначено судом першої інстанції.

Слід зазначити, що в рішенні суду, яке набрало законної сили, суд врахував, що правонаступниками юридичних осіб платників єдиного внеску, що ліквідуються, тобто Горохівської, Ківерцівської, Рожищенської РДА, є саме Луцька РДА в силу п. 8 Порядку №1321 та відповідальною за сплату недоїмки з ЄСВ юридичних осіб, що припиняються, правонаступництво яких визначено П КМУ №1321.

Крім того, суд також вказав про те, що згідно п. 8 та згідно абзц. 14 пп. 3 п. 1 розд. ІІ Порядку ведення обліку №5, передбачено, що правонаступництво (у разі припинення юр. особи) настає з моменту підписання передавального акту, і саме на підставі передавальних актів до ІКП юридичних осіб правонаступників переноситься заборгованість. Оскільки Луцька РДА не припинялася, не реорганізовувалася з визначенням правонаступників, а до неї лише приєднувалися ліквідовані РДА, і жодного передавального акту між РДА які припинялися, та Управлінням гуманітарної політики Луцької РДА не підписувалося, а відтак винесення вимоги ГУ ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2022 №Ю-1228-0308 саме до УГП Луцької РДА Волинської області не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд також відхилив посилання відповідача на наявність чинного розпорядження голови Луцької РДА № 214 про передачу своєму структурному підрозділу зі статусом юридичної особи - управлінню гуманітарної політики прав, обов`язків та зобов`язань ліквідованих РДА, як підстави винесення вимоги про сплату боргу саме до управління гуманітарної політики, та дійшов висновку, що останнє в силу вимог п. 8 Порядку 1321 та абзаців 14, 15 пп. 3 п. 1 розділу ІІ Порядку № 5 не є правонаступником прав, обов`язків та зобов`язань щодо сплати податків ліквідованих РДА.

Зміна на підставі ст.378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що встановлені при розгляді справи судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст.378 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

В свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Тим більше, що при постановленні рішення 27.09.2022 у цій справі суд вважав, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача вчинити дії щодо приведення у відповідність інтегрованої картки платника шляхом виключення відомостей по нарахуванню єдиного внеску на суму винесеної вимоги.

Водночас, за приписами ч.1 ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України, незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

За таких обставин, суд апеляційної погоджується з висновком суду першої інстанції, що подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом виключення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн з інтегрованої картки Управління гуманітарної політики Луцької районної державної адміністрації Волинської області та відображення відомостей щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій в загальній сумі 195 154,47 грн. в інтегрованій картці Луцької районної державної адміністрації Волинської області, як правонаступника згідно п. 8 Порядку №1321, заявник фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви позивача.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року про відмову в заміні способу і порядку виконання рішення суду у справі № 140/4307/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року