Справа № 380/6058/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/6058/23 пров. № А/857/15389/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Потабенко В.А.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львові о 14 год. 41 хв. від 13 липня 2023 року, повне судове рішення складено 24 липня 2023 року, у справі №380/6058/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

29.03.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці, просив визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці від 10.03.2023 за №123-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що по всіх митних деклараціях, які оформлені позивачем, були подані попередні декларації в період дії Закону 2142-ІХ, а саме включно з 30.06.2022, а, тому, з врахуванням п. 3.14 «Стандартного правила» Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973, підлягають до застосування заходи митно-тарифного регулювання, які діяли на момент їх подання. Суд першої інстанції зазначив, що транспортні засоби задекларовані за ЕМД від 30.06.2022 № UA209200/2022/013031, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013034, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013044, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013047, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013052, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013053, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013056, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013057, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013058 та від 30.06.2022 № UA209200/2022/013061, були пропущені через митний кордон України та оформлені у режим внутрішнього транзиту на підставі ЕПД без обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів, так як сума митних платежів на той момент становила 0 гривень 0 копійок, тобто операція з ввезення товарів на митну територію України була розпочата 30.06.2022 в пункті пропуску. Суд першої інстанції вказав, що 30.06.2022 були подані попередні митні декларації, транспортні засоби були ввезені на митну територію України 30.06.2022, а крім того 30.06.2022 були подані додаткові митні декларації. Суд першої інстанції зазначив, що митна декларація та електронна митна декларація мають однакову юридичну силу, проте законодавець розмежовує вимоги щодо їх подання митному органу, а також розрізняє виконання митним органом митних формальностей при здійсненні митного оформлення декларації в залежності від її форми. Суд першої інстанції вказав, що ДМД до ПМД разом з пакетом документів, були подані 30.06.2022, митне оформлення по них було призупинено 30.06.2022 у зв`язку із наданням брокерами заяви про призупинення митного оформлення для подання додаткових документів або завершенням робочого дня. Суд першої інстанції зазначив, що 01.07.2022 після отримання від декларанта всіх необхідних документів і відомостей, позивачем було знято затримку в митному оформленні, проведено всі необхідні митні формальності, проставлено необхідні відмітки в ЄАІС (зокрема щодо умовного завершення переміщення) та завершено митне оформлення. Суд першої інстанції дійшов висновку, що фактично позивач не мав підстав відмовити у прийнятті митних декларацій до митного оформлення. Суд першої інстанції зазначив, що відмовляти у прийнятті електронної митної декларації позивач міг лише в тому випадку коли вона не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів та вказав, що митному оформленні товару за спірними деклараціями від 30.06.2022 позивач був обмежений строком, встановленим ст. 255 МК України, та діяв при відсутності будь-яких роз`яснень. Також суд першої інстанції зазначив, що по обставинах митних оформлень 30.06.2022 відповідач вже один раз провів службову перевірку, яка завершилась притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, а, відтак, позивача фактично двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності по інших номерах митних декларацій, але за тих самих обставин. Суд першої інстанції також вказав, що доказів того що, на своєму робочому місці позивач мав доступу до журналу в`їзду/виїзду транспортних засобів в зоні митного контролю ВМО №4 митного поста «Городок» та мав доступ до відео з камер спостереження в`їзду на територію ТзОВ «АВГ КАРГО» немає, вказані обставини дисциплінарною комісією не досліджувалися. Суд першої інстанції зазначив, що відповідач не довів, що в діях позивача при здійсненні митних формальностей містилися ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ПМД містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, тому подання ДМД до цієї ПМД здійснюється в загальному порядку, визначеному ч. 1 ст. 263 МК України. Скаржник вказує, що подача ДМП до ПМД, яка подається для поміщення товару у відповідний митний режим (наприклад, імпорту) до митного органу відбувається після доставлення до такого митного органу з огляду також на положення МК України щодо вимог до завершення митного режиму транзиту (внутрішнього транзиту), тому порушення порядку подання ДМД є підставою для відмови в прийнятті такої ДМД. Скаржник зазначає, що пропуск та митне оформлення окремих товарів окремими суб`єктами, визначеними Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX, у період з 05 квітня 2022 року до 00 годин 01.07.2022 року здійснюється із звільненням від сплати митних платежів відповідно до цього Закону. Скаржник вказує, що митні декларації на транспортні засоби, мали бути подані до митного оформлення, після доставлення цих транспортних засобів, тобто не раніше 01.07.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно чинного на момент подання законодавства. Скаржник зазначає, що строк подання декларації починається з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу, а не від моменту пропуску товару через митний кордон України, як довільно (без посилання на жодну норму законодавства) зазначив суд першої інстанції. Скаржник звертає увагу, що відповідно до Закону № 2325-IX з 1 липня 2022 року втратили чинність норми введені Законом № 2142-IX, а отже, одночасного регулювання спірних правовідносин не було, у зв`язку з чим, твердження суду про це суперечить положенням вказаних Законів та судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення частини 4 статті 3 МК України. Скаржник зауважує, що наказ №276-дс було винесено дисциплінарною комісією за інших обставин.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, навівши мотиви з яких вважає, що ним не допущено дисциплінарний проступок, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача та позивач щодо поданої апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2011 року працює в митних органах.

Наказом Львівської митниці від 10.03.2023 №123-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи вказаний наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 3 статі 569 Митного кодексу України, в редакції чинній на час видачі оскаржуваного наказу, (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час видачі оскаржуваного наказу, (далі - Закон № 889-VIII) відповідно до пункту 1 частини 1 статті 61 якого службова дисципліна забезпечується шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина 1 статті 65 Закону № 889-VIII).

Пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало надання преференції за кодом пільги 311, передбачених Законом від 24.03.2022 №2142-ІХ транспортним засобам, які оформлялися за митними деклараціями від 30.06.2022 № UA209200/2022/013031, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013034, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013044, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013047, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013052, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013053, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013056, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013057, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013058 та від 30.06.2022 №UA209200/2022/013061.

На думку відповідача, митні декларацій від 30.06.2022 № UA209200/2022/013031, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013034, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013044, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013047, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013052, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013053, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013056, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013057, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013058 та від 30.06.2022 № UA209200/2022/013061 подані з порушенням п. 1 ст. 263 МК України, державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці Бондарем А.В. не здійснено ідентифікацію наявності транспортних засобів у зоні митного контролю, чим порушено вимоги п. 3 ч. 11 ст. 264 МК України, п. п. 4.4, 4.5, 4.9 розділу IV Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», п. 2 ч. 1 ст. 292 МК України та п. 3.1 посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Так, частиною 1 статті 74 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 264 МК України митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав - митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 4.4, 4.5, 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин,

Митний орган відмовляє у прийнятті МД виключно з таких підстав - МД подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

У разі відмови у прийнятті МД посадовою особою митного органу відповідно до розділу VІІ цього Порядку оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

При здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності: перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні; перевірка правильності визначення митної вартості товарів (підпункти 4.5.9, 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV вказаного Порядку).

Під час завершення митного оформлення посадовими особами ПМО виконуються такі митні формальності, зокрема: перевірка відомостей про виконання митних формальностей, сформованих за результатами оцінки ризику за МД із застосуванням СУР, в тому числі за допомогою АСУР; перевірка правильності нарахування митних та інших платежів; справляння митних та інших платежів за МД.

Відповідно до п. 3.10 вказаного Порядку перевірка ЕМД та ЕД і призначення посадової особи ПМО для виконання митних формальностей за відповідною МД проводяться з використанням АСМО в автоматичному режимі у порядку черговості їх надходження. АСМО в автоматичному режимі пересилає ЕМД та ЕД до відповідного ПМО митного органу для отримання посадовою особою ПМО, яка призначена для виконання митних формальностей за цією ЕМД.

Згідно з частиною 1 статті 259 МК України попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Відповідно до частини 12 статті 259 МК України для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, та заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом такої попередньої митної декларації для оформлення, а заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності - чинні на дату такого випуску.

Частиною 13 статті 259 МК України встановлено, що, якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.

Отже, статті 259 МК України передбачає як попередню митну декларацію, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту), а також попередню митну декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Відповідно до пункту 3.15 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом МФУ №651 від 30.05.2012, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при заповненні попередньої МД, яка містить усю необхідну для випуску товарів інформацію, МД, заповненої у звичайному порядку, додаткової декларації до таких декларацій вносяться всі передбачені цим Порядком відомості, необхідні для застосування відповідного митного режиму.

Під час заповнення попередньої МД, що містить відомості, необхідні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення (далі - попередня МД для ввезення), періодичної МД, тимчасової МД до таких декларацій вносяться наявні у Декларанта відомості, необхідні для застосування відповідного типу декларації.

У спірних випадках позивач здійснив митне оформлення за ПМД типу ЕЕ, згідно з класифікатором типів декларацій попередні митні декларації які містять лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 2 статті 194 МК України попередня митна декларація подається митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, для попереднього повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України.

Положеннями статті 200 МК України встановлено, що після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов`язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Згідно з частинами 1 та 6 статті 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Додаткова декларація подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова, спрощена або періодична митна декларація.

Відповідно до частини 1 статті 263 МК України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Дата та час подання митної декларації фіксується митним органом шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Митний орган не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації.

Так, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до частини 1 статті 255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

До матеріалів справи долучена Посадова інструкція державного інспектора Відділу митного оформлення №4 Львівської митниці, з якою позивач ознайомлений під підпис, та відповідно до якої до основних посадових обов`язків державного інспектора віднесено: безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними особами законодавства України з питань митної справи; застосування відповідно до законів України заходів тарифного й нетарифного регулювання, повне та своєчасне справляння податків, зборів (інших обов`язкових платежів) при проведенні митних процедур; здійснення перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України суб`єктами ЗЕД та громадянами в міжнародних поштових та експрес відправленнях.

Мета посади: забезпечення дотримання норм чинного законодавства при здійсненні митного контролю та митних формальностей щодо товарів та транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснив митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №UA209200/2022/013031, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013034, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013044, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013047, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013052, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013053, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013056, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013057, від 30.06.2022 №UA209200/2022/013058 та від 30.06.2022 № UA209200/2022/013061, поданих декларантами із застосуванням преференції за кодом пільги « 311», встановленої «Класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України» (наказ Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011) на підставі положень Закону №2142-ІХ.

По всіх митних деклараціях, які оформлені позивачем, подані попередні декларації в період дії Закону 2142-ІХ, а саме включно з 30.06.2022.

Транспортні засоби задекларовані за ЕМД від 30.06.2022 № UA209200/2022/013031, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013034, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013044, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013047, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013052, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013053, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013056, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013057, від 30.06.2022 № UA209200/2022/013058 та від 30.06.2022 № UA209200/2022/013061 пропущені через митний кордон України та оформлені у режим внутрішнього транзиту на підставі ЕПД без обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів.

01.07.2022 після отримання від декларанта всіх необхідних документів і відомостей, позивачем знято затримку в митному оформленні, проведено всі необхідні митні формальності, проставлено необхідні відмітки в ЄАІС (зокрема щодо умовного завершення переміщення) та завершено митне оформлення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Законом України від 24.03.2022 №2142-IX, який набрав чинності 05.04.2022, «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни. У розділі XX «Перехідні положення» пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, згаданим Законом №2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесені зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема пунктом 9-11 такого змісту: «Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу».

01.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування від 21.06.2022 №2325-ІХ», згідно з яким внесені зміни до Податкового та Митного кодексів України відповідно до яких, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність: - п. 69.23 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, абзац 2 підп. 1 та підп. підп. 2 та 4 п. 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України; - п. п. 69.24 та 69.25 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та абзаци 1, 3, 4 підп. І п. 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Отже, з 00:00 01.07.2022 вказані пільги не застосовуються, що не заперечується сторонами, однак таке не враховано позивачем при оформленні вищевказаних транспортних засобів в частині надання оцінки щодо можливості завершення оформлення до 01.07.2022 без додатково поданих документів та доставлення транспортних засобів в зону митного контролю, запобіганню ввезенню на митну територію товарів без сплати митних платежів, що ставить під сумнів якість та сумлінність виконання позивачем обов`язків під час здійснення митного контролю та митних формальностей.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у контексті обставин цієї справи позивачем в межах спірних правовідносин не виконав вимог посадової інструкції, не використав усіх наданих законодавством України з питань державної митної справи та посадовою інструкцією можливостей для проведення аналізу та оцінки ризиків при митному оформленні спірних транспортних засобів.

Відповідачем оскаржуваний наказ прийнято з урахуванням характеру проступку, а також його наслідків, у зв`язку з чим, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідає принципу пропорційності та критеріям, визначених у статті 2 КАС України, а тому відсутні правові підстави для скасування такого.

Щодо дотримання законодавчо встановленого порядку проведення дисциплінарні провадження та розгляду дисциплінарної справи позивач не заперечує.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановлено обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі №380/6058/23 скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 24.11.2023 згідно з ч.3 ст.321 КАС України