Справа № 400/5855/22
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. справа № 400/5855/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Бєлякової М.Д.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Тимошина Ю.В.,

представника відповідача: Павлюк А.О.,

у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДепартаменту патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048,

провизнання незаконним та скасування наказу № 604 від 10.11.2022; № 1457 о/с від 24.11.2022 та стягнення грошових коштів в сумі 10 000 грн

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати накази відповідача № 604 від 10.11.22 р. та № 1457 о/с від 24.11.22 р., поновити позивача на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) позивач зазначив, що спірні накази є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, адже позивачем не допущено дисциплінарного проступку, а службове розслідування проводилось без дотримання вимог визначених Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Висновок за результатами службового розслідування відносно позивача не містить доведених фактів, які б підтверджували порушення ним законодавства України. За відсутності конкретних фактів, комісія у висновку зазначила, що позивач допустив антиукраїнські висловлювання проти цілісності, територіальності та суверенності України, що не відповідає дійсності. Також, зі змісту висновку не зрозуміло диспозицію якої саме статті або приписи якого закону порушені позивачем. У висновку наведено загальні норми права, якими керується поліцейський в своїй діяльності. Крім того, позивач звертає увагу, що звільнення з посади є крайнім заходом дисциплінарного впливу і відповідач не обґрунтував застосування саме цього дисциплінарного стягнення.

Від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною шкодою суспільним інтересам, у зв`язку з чим застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є законним, правомірним та обґрунтованим, пропорційним та за даних обставин справедливим, оскільки позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, ігноруванні вимог Дисциплінарного статуту та Закону України Про національну поліцію. Щодо вибору дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, то відповідач зазначив, що він належить до дискреціи?них повноважень відповідача.

Від позивача надійшли пояснення, в яких він просить суд не брати до уваги докази долучені до відзиву, оскільки на його адресу був надісланий лише відзив.

Від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він спростовує твердження позивача щодо неотримання відзиву з додатками.

Позовна заява залишалась без руху.

Суд поновив позивачу строк звернення до суду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

За клопотанням позивача суд постановив проводити подальший розгляд справи з повідомленням учасників справи.

Справу розглянуто в судовому засіданні за участю позивача його представника та представника відповідача.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України 23.12.05 р. згідно наказу № 327 о/с і з 06.11.15 р. був звільнений з органів внутрішніх справ України згідно наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 423 о/с від 06.11.15 р.

В подальшому, а саме 07.11.15 р. позивач прийнятий на службу в поліцію згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 44 о/с.

04.10.22 р. Департаментом патрульної поліції прийнято наказ № 1339 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

19.10.22 р. відповідачем прийнято наказ № 1399 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівників управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції», яким позивача допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

10.11.22 р. за результатами службового розслідування відповідачем прийнято наказ № 604 «Про застосування до працівника УПП в Херсонській області ДПІ дисциплінарного стягнення».

На підставі вищезазначеного наказу відповідачем 24.11.22 р. прийнято наказ № 1457 о/с «Про особовий склад», яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в Херсонській області: по управлінню патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Дячука Івана Федоровича інспектора взводу № 1 роти 1 батальйону з 24 листопада 2022 р.

Вважаючи накази № 604 від 10.11.22 р. та № 1457 о/с від 24.11.22 р. протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.15 р. № 580-VIII.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття службова дисципліна включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Таким порядком є Порядок № 893.

Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом від 04.10.22 р. № 1339 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в умовах воєнного стану інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Херсонській області ДПП) старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , що виразилось у антиукраїнських висловлюваннях проти цілісності, територіальності та суверенності України.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією було складено 18.10.22 р. висновок службового розслідування.

Зі змісту зазначеного висновку вбачається, що під час службового розслідування встановлено наступне.

04.10.22 р. за № 325 до ВМАЗ УПП в Херсонській області ДПП надійшов рапорт інспектора ВМАЗ УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мальчикова В.П. в якому зазначено, що під час моніторингу соціальних мереж у системі обміну повідомленнями «Телеграм» у групі «Driver_vs_Police» виявлено, що 30.09.22 р. інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 дискутував на тему державного суверенітету України та тимчасово окупованих територій України, а саме АР Крим, висловлюючи невдоволення діями влади України. До рапорту було додано скріншоти з повідомленнями, які писав позивач в месенджері.

В ході проведення службового розслідування досліджено вказані скріншоти. Встановлено, що на групу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підписано 1 892 користувача. 30.09.22 р. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 висловлював свої думки на тему воєнних дій на території України, а також на тему цілісності, територіальності та суверенності. Зокрема він писав наступне: «многословным не буду от увидите на этом все прекратиться, референдумы пошли, больше линия разграничения в ближаи?шие годы существенно двигаться не будут», «я с вами согласен как и крым но факт остаеться фактом там россия и надолго», «я так понимаю что Херсонщину сливают как и Крым своего времени, Харьковскую область где залежи сланцевого газа и лития Кремль уступил в обмен на Херсонскую и половину Запорожскои? области, договорняк чистои? воды». 04.10.22 р. він написав «слава росіі?».

Під час службового розслідування позивачем надавались пояснення, в яких він підтвердив, що зазначені повідомлення були написані ним, але через деякий час він зрозумів недоцільність написаного, а повідомлення «слава росії» було написане ним з метою покепкувати з тих осіб, які підтримують пропутінську владу, а не вихваляв і?ї. Також, позивач повідомив, що на початку жовтня був видалений з цієї групи.

В судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що такі висловлювання не слід розглядати як антиукраїнські, адже публічні політичні діячи України також допускають подібні судження.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в порушення Присяги поліцейського, позивач, усвідомлюючи свою високу відповідальність, в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного по всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, висловлював свої думки, які ставлять під сумнів суверенність, цілісність та недоторканість України, зокрема на території АР Крим та Херсонської області; дисциплінарний поступок, вчинений позивачем дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету і довіри до органів Національної поліції України та є несумісним із подальшим проходженням служби; за вчинення дисциплінарного проступку, який полягає у недотримані вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 6 та 13 ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до інспектора лейтенанта поліції ОСОБА_2 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з служби в поліції.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.16 р. № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до вимог п.1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Серед іншого в Розділі II Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дотримання вищезазначених вимог Закону України Про Національну поліцію та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Положення ст. ст. 8, 18 Закону України Про Національну поліцію та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 18 Закону України від 02.07.15 р. № 580-VІІІ Про Національну поліцію (далі Закон), поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби виконує основні обов`язки поліцейського та, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, що вказує на те, що позивач будучи поліцейським цілодобово має виконувати основні обов`язки поліцейського та дотримуватись Присязі поліцейського, тобто, навіть у вільний від роботи час.

Необхідно зазначити, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Так, відповідачу стало відомо про спілкування позивача в месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на яку підписано 1 892 користувачів шляхом написання ним повідомлень, в яких він висловлював свої думки, які ставлять під сумнів суверенність, цілісність та недоторканість України. В ході службового розслідування підтверджено зазначений факт, більш того позивач підтвердив написання зазначених повідомлень.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги наполягає на тому, що цими повідомленнями в месенджері не мав на меті ставити під сумнів суверенність, цілісність та недоторканість України, взагалі зазначені повідомлення були вказані без контексту, а фраза «слава росії» взагалі використана ним з метою покепкувати з тих осіб, які підтримують пропутінську владу, а не вихваляв і?ї. Крім того, висвітлення в телеграм-каналі думок позивача щодо військової агресії росії, порівняння подій пов`язаних з анексією Криму та захоплення Херсонської, Запорізької областей, на його думку жодним чином не підриває авторитет Національної поліції України, негативно не впливає на оцінку діяльності поліцейських. Дію ст. 34 Конституції України, відповідно до якої кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший? спосіб - на свій? вибір,, не зупинено та не обмежено.

Суд не може погодитись з вищезазначеними твердженнями позивача, адже дослідивши наявні в матеріалах скіншоти (знімки з екрану) з повідомленнями від позивача користувачам групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вбачається, що позивач в умовах правового режиму воєнного стану, введеного на всій території України через військову агресію росії проти України висловлював свої думки на тему воєнних дії на території України, а також на тему цілісності, територіальності та суверенності, зокрема щодо проведення референдумів в Херсонській області.

Суд зазначає, що телеграм канал є публічним простором, а позивач будучи поліцейським висловлював думки щодо територіальної цілісності України, тоді як згідно з статтями 1 та 2 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Тобто, висловлені думки позивача, який є поліцейським, прямо суперечать Конституції України, до того ж допущені в умовах військової агресії росії проти України, і відповідно відображають зневагу до держави Україна.

Суд наголошує, що позивач є поліцейським, який має неухильно дотримуватися Присязі поліцейського, яка зокрема має зміст: «поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави». При цьому, звання поліцейського передбачає бути вірним присязі не залежно від того чи позивач перебуває на службі, чи у позаслужбовий час. Тобто, звання поліцейського покладає на позивача додаткові зобов`язання на відміну від пересічного громадянина. Відтак, і твердження позивача, що його повідомлення ніяким чином не підривають авторитет Національної поліції України є помилковим, оскільки позивач будучи поліцейським має бути взірцем правомірної поведінки незалежно від часу, службового чи особистого, незалежно від того чи спілкування з суспільством відбувається наживо чи в мережі інтернет в месенджерах, соціальних мережах і з дій кожного поліцейського формується авторитет Національної поліції України в цілому.

Прийшовши на службу в поліцію та склавши присягу, позивач повинен усвідомлювати, що до нього висуваються особливі вимоги порівняно з іншими громадянами, які стосуються, в тому числі, і можливості в публічному просторі висловлювати свої думки стосовно територіальної цілісності держави, що ніяким чином не слід розглядати як обмеження свободи думок, гарантоване Конституцією України. Суд погоджується з висновком відповідача, що в умовах воєнного стану, висловлювання позивача підривають довіру суспільства, як до поліції, так і до держави в цілому.

Щодо доведеності вини, то позивач і під час службового розслідування, і в позовній заяві підтвердив написання саме ним повідомлень, що стали предметом службового розслідування. Подальші пояснення та тлумачення виразів та слів, викладених в цих повідомленнях ніяким чином не спростовують вини позивача.

Суд відхиляє посилання позивача, що з висновку службового розслідування не зрозуміло які норми він порушив, оскільки у висновку чітко зазначено: «за вчинення дисциплінарного проступку, який полягає у недотримані вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18, ст. 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 6 та 13 ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Щодо зауваження позивача відносно неспівмірності дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, суд зазначає, що з урахуванням доведеності вини позивача, вибір одного із видів дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом належить до дискреціи?них повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження, в даному випадку відповідачу.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів. Інші позовні вимоги є похідними і також не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) про визнання протиправними наказів № 604 від 10.11.22 р., № 1457 о/с від 24.11.22 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз