Справа № 240/21867/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/21867/23

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Мельниченко В.В.

за участю: представника позивача - Геворгян С.Л.,

представника відповідача - Кузнецова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирська міська рада, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні Позивача Освітній омбудсмен, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення 25 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради "Про надання дозволу на списання та демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира" №700 від 23.02.2023року.

Ухвалою суду від 07.08.2023 року позовну після усунення недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у справі, призначене на 05.09.2023 року, не відбулося по причині неявки представників сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року у відповідності до вимог ст.205 КАС України проведено підготовче засідання у справі за повторної відсутності представника Третьої особи.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року в підготовчому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про закриття провадження у справі, так як на думку представника Відповідача, спір носить майновий характер і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відмова суду в задоволенні такого клопотання мотивована тим, що предметом судового розгляду є рішення Відповідача, як суб`єкта владних повноважень, яке впливає на права та інтереси необмеженого кола осіб.

Одночасно Відповідача було зобов`язано надати докази про виконання вимог ч.4 ст.263 КАС України щодо опублікування про відкриття провадження в даній адміністративній справі щодо оскарження рішення у виданні, в якому це рішення було офіційно оприлюднене.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року було закрито підготовче засідання у справі і справу призначено до судового її розгляду по суті спору.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року відкладено проведення судового засідання у справі по причині неявки в судове засідання представника третьої особи.

Ухвалою суду від 02.11.2023 року в судовому засіданні на стадії дослідження письмових доказів оголошено перерву у зв`язку із задоволенням клопотання Позивача про допит свідків і їх викликом в судове засідання.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року в судовому засіданні після допиту свідка ОСОБА_2 ухвалено про відсутність потреби в повторному виклику в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що внаслідок авіаобстрілу, що стався у м.Житомирі вранці 4 березня 2022 року, будівля ліцею № 25 зазнала значних руйнувань, що виключило можливість її використання як закладу освіти без проведення відновлюваних робіт. Відповідачем на протязі майже цілого календарного року не вживалися жодні передбачені чинним законодавством заходи щодо відновлення ліцею № 25. Лише 23.02.2023 року Відповідачем в порушення цілого ряду вимог чинного законодавства було прийняте оспорюване рішення №700 "Про надання дозволу на списання та демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира".

На думку Позивача, Відповідачем протиправно та без жодних обґрунтувань зроблено висновок про наявність підстав для демонтажу та списання будівлі Ліцею №25 міста Житомира. Відповідачем в основу такого рішення безпідставно покладено технічний звіт про обстеження будівлі Ліцею №25 від 26.04.2022 року. Такий звіт є наслідком попереднього обстеження і не може слугувати підставою для прийняття рішення ні про демонтаж будівлі ні про її списання.

Крім того, як пояснив Позивача, Відповідач при прийнятті вказаного рішення не врахував інтереси громади міста Житомира, інтереси дітей, що навчаються в цьому ліцеї, і їхніх батьків, що призвело до порушень прав дітей, в тому числі трьох його (Позивача) дітей, які гарантовані Конвенцією "Про права дитини" та законами України.

Представник Відповідача, Житомирської міської ради, у судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування. На думку представника Відповідача, висновки в актах з технічного обстеження будівлі Ліцею №25 правомірно обґрунтовували необхідність та доцільність демонтажу зруйнованого майна. Такі висновки засвідчували, що технічний стан будівлі є аварійний, а тому підлягав демонтажу та списанню.

Більш того, як пояснила представник Відповідача, рішенням 34 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради №878 від 30.08.2023 року оскаржуване рішення з метою раціональної та оперативної відбудови пошкодженої будівлі викладено в новій редакції.

В судове засідання, що відбулося 22.11.2023 року, представник Відповідача не прибула, направила до суду клопотання про продовження судового розгляду без участі представника Відповідача.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо повноважень міських рад, порядку та підстав ухвалення ними рішень на виконання таких повноважень регулюються правовими нормами Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР ( надалі - Закон № 280/97-ВР), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Суть спірних відносин між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності чи протиправності рішення 25 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради "Про надання дозволу на списання та демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира" №700 від 23.02.2023 року (надалі - Рішення №700 від 23.02.2023року).

Як зазначено в дослідженій судом копії оскаржуване рішення Відповідача про демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира прийнято у "відповідності до вимог ст.26 Закону № 280/97-ВР та із врахуванням звіту та акту з технічного обстеження об`єкта будівництва, пошкодженого внаслідок бойових дій спричинених збройною агресією Російської Федерації, висновку експерта Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський експертно-правовий союз".

Відповідно до доводів Відповідача, наведених у відзиві на позов, та пояснень його представника в судовому засіданні, прийняття вказаного Рішення №700 від 23.02.2023 року зумовлено реалізацією Відповідачем, як органом місцевого самоврядування, повноважень, передбачених ст.26 Закону № 280/97-ВР, щодо розпорядження майном комунальної власності.

Такі доводи Відповідача та його представника в суді не в повній мірі узгоджуються із вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до вимог пункту 30 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Тобто, вказана правова норма не охоплює віднесення до повноважень Відповідача прийняття рішення про демонтаж будівлі як комунального майна. Розцінювати демонтаж будівлі і її списання як різновид відчуження майна є безпідставним і таким, що не узгоджується із вимогами цивільного законодавства.

По-друге, судом встановлено і є загальновідомим, що внаслідок авіаобстрілу, що стався у м.Житомирі вранці 4 березня 2022 року в ході збройної агресії російської федерації, будівля ліцею № 25 зазнала значних руйнувань.

Як зазначено в оскаржуваному Рішенні №700 від 23.02.2023 року, саме вказана подія стала підставою для прийняття цього рішення щодо демонтажу та списання будівлі цього Ліцею №25 міста Житомира.

Разом з тим, Відповідач та його представник в судовому засіданні не врахували, що алгоритм дій органів виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій, центральних органів виконавчої влади, органів управління та сил цивільного захисту на виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, врегульовано правовими нормами Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 р. № 473 (надалі - Порядок №473).

Приписами пункту 1 цього Порядку №473 прямо зазначено, що організація та координація виконання таких невідкладних робіт віднесено до повноважень виконавчих органів міських рад.

Як зазначено в пункті 6 Порядку №473, обстеження пошкоджених об`єктів здійснюється за рішенням виконавчих органів міських рад шляхом комісійного обстеження, що проводиться відповідно до пункту 8-1 цього Порядку, та/або технічного обстеження, що проводиться відповідно до пункту 9 цього Порядку, - відповідно до затвердженого плану робіт.

Саме такий уповноважений орган оприлюднює затверджений план робіт на офіційному веб-сайті протягом трьох календарних днів з дня затвердження, а також за можливості - письмово повідомляє власника або управителя об`єкта щодо строків виконання обстеження.

Вид обстеження (комісійне або технічне), а також черговість та строки виконання робіт з обстеження визначаються уповноваженим органом під час складання плану робіт (з урахуванням результатів попереднього візуального огляду пошкоджених об`єктів (характеру та ступеня наявних пошкоджень), а також наявних джерел і обсягів фінансування робіт з обстеження та подальшого відновлення пошкоджених об`єктів).

Зазначене свідчить, що в розумінні вказаних вимог Порядку №473 технічне обстеження пошкодженої будівлі Ліцею №25 повинно здійснюватися саме на підставі рішення виконавчого органу Житомирської міської ради.

На підтвердження виконання та дотримання Відповідачем положень Порядку №473 Відповідачем та його представником не надано жодних доказів щодо ухвалення виконавчим органом Житомирської міської ради рішення про проведення відповідного технічного обстеження пошкодженої будівлі Ліцею №25 та його виду.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі висновків, викладених у технічному звіті експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022 року, у звіті експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року про обстеження будівлі Ліцею №25 та акті візуального обстеження цієї будівлі від 09.05.2022 року.

По-перше, в оскаржуваному рішенні відсутні посилання на конкретні висновки із зазначенням їх дат та реєстраційних номерів.

По-друге, ні технічний звіт експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022 року ні звіт експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року про обстеження будівлі Ліцею №25 не проводилися на підставі рішення виконавчого органу Житомирської міської ради, прийнятого у відповідності до вимог Порядку №473.

По-третє, відповідно до дослідженої судом копії листа директора Ліцею №25 на адресу Департаменту освіти Житомирської міської ради від 27.01.2023року та пояснень свідка ОСОБА_2 . Відповідачу надавався лише звіт експерта ОСОБА_3 від 26.04.2022 року (а.с.94).

Жодних доказів щодо надходження на розгляд Житомирської міської ради звіту експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року про обстеження будівлі Ліцею №25 суду не надано.

Більш того, в судовому засіданні встановлено, що в копіях звіту експерта ОСОБА_3 від 26.04.2022 року, які надані суду Позивачем і представником Відповідача та досліджені судом, висновки та рекомендації, зроблені в них не є тотожними.

Як пояснив свідок ОСОБА_2 , до Департаменту освіти Житомирської міської ради ним подавався звіт експерта ОСОБА_3 від 26.04.2022 року, копія якого долучена до позову Позивачем.

Одночасно суд враховує, що відповідно до положень 8-1 Порядку №473 з метою забезпечення проведення комісійного обстеження пошкоджених об`єктів уповноваженим органом утворюється комісія, до складу якої залучаються фахівці/фахівець, який здобув вищу освіту у галузі знань Будівництво та архітектура, крім спеціальності Геодезія та землеустрій.

За результатами комісійного обстеження складається акт обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок військових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, у якому, окрім іншого, зазначаються висновки щодо необхідності проведення технічного обстеження відповідно до пункту 9 цього Порядку або інформація щодо руйнування/знищення об`єкта (у разі його непридатності для використання за цільовим призначенням та повної втрати ним своєї економічної цінності

В зв`язку з цим акт візуального обстеження будівлі Ліцею №25, копія якого надана суду представником Відповідача і досліджена судом, не може ототожнюватися ні з технічним звітом ні з актом обстеження, так як за результатами такого "візуального" обстеження безпідставно зроблено висновок про демонтаж будівлі замість передбаченого Порядком №473 висновку про необхідність проведення технічного обстеження.

Суд звертає увагу, що у відповідності до вимог п.9 цього ж Порядку №473 лише за результатами технічного обстеження пошкоджених об`єктів виконавцем робіт з обстеження складається звіт з технічного обстеження відповідно до пункту 8-1 Порядку проведення обстеження.

До зазначеного звіту також додається акт технічного обстеження, що повинен містити, зокрема інформацію щодо визначеної за результатами обстеження категорії пошкоджень об`єкта (відповідно до кількісних та якісних характеристик пошкоджень):

Суд враховує, що відповідно до вимог п.7 Порядку №473 визначення виконавця робіт з технічного обстеження пошкоджених об`єктів та організації робіт з технічного обстеження забезпечується уповноваженим органом відповідно до плану робіт.

Зазначене дає суду зробити висновок, що технічний звіт експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022 року (в тому чи іншому варіанті), звіт експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року про обстеження будівлі Ліцею №25 та акт візуального обстеження цієї будівлі від 09.05.2022 року не можна розцінювати звітами з технічного обстеження цієї будівлі, так як:

- вони проводилися не на підставі рішення виконавчого органу Житомирської міської ради, прийнятого у відповідності до вимог Порядку №473;

- вони складені не результатами технічного обстеження пошкоджених об`єктів виконавцем робіт, проведеного у відповідності до вимог Порядку №473;

- вони проводилися особами, які не є виконавцями робіт з технічного обстеження пошкоджених об`єктів, які визначалися виконавчим органом Житомирської міської ради у відповідності до вимог Порядку №473.

Крім того, суд погоджується з доводами Позивача, наведеними у позові та в поясненнях в судовому засіданні, що звіт експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022 року, звіт експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року не узгоджується із вимогами пп.5.2.2 п.5 ДСТУ-НБ В.1.2.-18:2016 "Настанови щодо обстеження будівель і споруд для визначення оцінки їх технічного стану" та Методики проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженої Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06 серпня 2022 року № 144 (надалі - Методика № 144).

Так, приписами п. 6. розділу "V. Особливості проведення окремих етапів обстеження" Методики № 144 передбачено, що обстеження проводиться, окрім іншого, шляхом:

- визначення фактичних експлуатаційних навантажень і впливів на будівельні конструкції, основи і фундаменти, інженерні мережі і системи об`єкта;

- детального вимірювання необхідних геометричних параметрів об`єкта, будівельних конструкцій, інженерних мереж і систем, їх елементів і вузлів;

- виявлення зміни характеристик основи фундаменту та розвитку небезпечних процесів і явищ шляхом виконання контрольних інженерних вишукувань на земельній ділянці та прилеглих до об`єкта ділянках за наявності небезпечних процесів і явищ;

- інструментального визначення параметрів дефектів і пошкоджень, фотофіксації, складення схем їх розташування, а також їх прив`язки в натурі;

- проведення перевірочних розрахунків основних несучих будівельних конструкцій, інженерних мереж і систем, основ фундаментів та об`єкта в цілому;

- проведення аналізу причин виникнення дефектів і пошкоджень.

Разом з тим, в ході дослідження в судовому засіданні наданих сторонами копії звіту експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022року та звіту експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023року встановлено, що в них відсутня зазначена інформація щодо способів та результатів обстеження будівлі ліцею №25, які передбачені положеннями Методики № 144.

Крім того, як зазначено в п.8. розділу "VIII. Особливості проведення обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів" Методики № 144, до звіту за результатами (попереднього або основного (детального)) обстеження пошкодженого об`єкта додається акт обстеження, складеного за результатами проведеного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів, що повинен містити інформацію щодо визначеної за результатами обстеження категорії пошкоджень об`єкта (форму акта наведено у додатку 7 до цієї Методики).

Всупереч вказаним вимогам Методики акт обстеження за форою, наведеною у додатку 7 до цієї Методики №144, до звіту експерта Ничипоренка В.А. від 26.04.2022 року та звіту експерта ТОВ "Всеукраїнський експертно-правовий союз" Гуріна О.М. від 13.02.2023 року не додано.

Одночасно суд враховує, що механізм проведення обстеження прийнятих в експлуатацію в установленому законодавством порядку об`єктів будівництва (далі - об`єкти) з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до будівель і споруд, визначеним Законом України Про будівельні норми, та вжиття обґрунтованих заходів до забезпечення надійності та безпеки під час експлуатації об`єктів протягом усього періоду їх існування, врегульовано правовими нормами Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 257 (надалі - Порядок №257).

Цей Порядок застосовується також під час проведення обстеження пошкоджених внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів об`єктів (далі - пошкоджені об`єкти) з метою прийняття рішення про можливість подальшої експлуатації та розроблення заходів із відновлення (п.1 Порядку №257).

Відповідно до вимог п.6 цього Порядку №257 обстеження об`єктів проводиться також в разі необхідності прийняття рішення про подальшу експлуатацію (у тому числі відновлення шляхом капітального ремонту, реконструкції, реставрації) або демонтаж (ліквідацію) у зв`язку з пошкодженням об`єкта внаслідок воєнних дій або терористичних актів.

Рішення щодо необхідності проведення такого основного (детального) обстеження об`єкта приймається його власником або управителем, або уповноваженим органом разом з виконавцем у разі потреби із залученням представників громадськості (п.11 Порядку №257).

Наведені правові норми також свідчать, що технічне обстеження (детальне чи основне) проводиться виключно на підставі уповноваженого органу. Тобто, проведенню такого обстеження передує рішення виконавчого органу міської ради, а не на оборот: обстеження передує рішенню органу місцевого самсорядування.

При наданні оцінки правомірності оскаржуваного Рішення №700 від 23.02.2023 року суд враховує також правові норми Порядку виконання робіт з демонтажу об`єктів, пошкоджених або зруйнованих внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 р. № 474 (надалі - Порядок № 474).

Цей Порядок визначає механізм виконання робіт з демонтажу будівель і споруд або їх частин, пошкоджених або зруйнованих внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів, на підставі відповідних рішень, прийнятих за результатами обстеження відповідно до Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 257

Приписами п.4 Порядку № 474 прямо передбачено, що рішення про демонтаж окремих об`єктів приймає виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради або у випадках, передбачених законодавством, місцеві державні, військово-цивільні або військові адміністрації на підставі звіту, складеного за результатами обстеження.

Рішення про демонтаж об`єкта повинне містити відомості про замовника демонтажу, місцезнаходження та короткий опис об`єкта, ідентифікатор (реєстраційний номер) звіту про обстеження та умови та вимоги до демонтажу.

Всупереч вказаним вимогам Порядку № 474 оскаржуване Рішення №700 від 23.02.2023 року не містить таких вимог.

Одночасно суд погоджується із доводами Позивача, що при прийнятті оскаржуваного Рішення №700 від 23.02.2023 року Відповідачем не враховано положення Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року із змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р.

Безспірно, за приписами статті 3 Конвенції про права дитини у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Аналогічно гарантія права дитини на здобуття освіти закріплена в сьомому принципі Декларації прав дитини, яка прийнята Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року та не передбачає будь-яких інших умов надання згоди на її обов`язковість державами-членами ООН.

Суд також враховує, що приписами статті 8 Закону України "Про повну загальну середню освіту" від 16 січня 2020 року № 463-IX (надалі - Закон № 463-IX) передбачено, що кожна дитина має право на здобуття початкової та базової середньої освіти у найбільш доступному та наближеному до місця її проживання закладі освіти (його структурному підрозділі).

Право дитини на здобуття початкової та базової середньої освіти у комунальному закладі освіти (його структурному підрозділі), за яким закріплена територія обслуговування, на якій проживає дитина, гарантується, що не обмежує право батьків дитини або особи, яка досягла повноліття, обирати інший заклад освіти відповідно до законодавства.

Аналогічно приписами статті 13 Закону України "Про освіту" від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII (надалі - Закон № 2145-VIII) передбачено, що для забезпечення територіальної доступності повної загальної середньої освіти органи місцевого самоврядування створюють і утримують мережу закладів освіти та їхніх філій.

Кожна особа має право здобувати початкову та базову середню освіту в закладі освіти (його філії), що найбільш доступний та наближений до місця проживання особи.

В зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими доводи Позивача, що при прийнятті оскаржуваного Рішення №700 від 23.02.2023 року Відповідачем не були враховані правові норми вказаних Законів України.

Більш того, суд враховує, що права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом № 2145-VIII та іншими законами України, установчими документами закладу освіти.

Судом встановлено та визнається сторонами у справі, що Відповідач є засновником і власником Ліцею №25 міста Житомира як закладу освіти.

Відповідно до вимог частини 6 статті 25 Закону № 2145-VIII Відповідач як засновник закладу освіти, окрім іншого, зобов`язаний забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.

Суд вважає безпідставними доводи представника Відповідача щодо наявності у Житомирської міської ради як власника закладу освіти права вільного розпорядження майном Ліцею №25 міста Житомира, в тому числі щодо демонтажу і списання будівлі цього закладу освіти за адресою: м.Житомир, вул. Мала Бердичівська,18.

Безспірно, відповідно до положень частини 1 статт1 80 Закону № 2145-VIII до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти, окрім іншого, належать нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.

Разом з тим, Відповідач та його представник в суді не врахували, що відповідно до вимог частини 3 статт1 80 Закону № 2145-VIII майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, в тому числі шляхом списання, крім випадків, встановлених законом.

Всупереч вказаним вимогам, оскаржуване Рішення №700 від 23.02.2023року Відповідача не містить жодних обґрунтувань щодо наявності підстав на списання майна вказаного закладу освіти. Оскаржуване Рішення №700 від 23.02.2023року Відповідача не містить жодних посилань на конкретну правову норму конкретного Закону, яка б передбачала можливість вилучення такого майна цього закладу освіти шляхом списання.

Наведене в Рішенні №700 від 23.02.2023року Положення про порядок відчуження та списання майна, що перебуває у власності територіальної громади міста Житомира, затверджене рішенням міської ради від 29.09.2005року №550, не є в розумінні вимог частини 3 статт1 80 Закону № 2145-VIII законодавчим актом, яке містить підстави та порядок вилучення майна закладу освіти шляхом списання.

В зв`язку з цим суд погоджується із доводами Позивача, що оскаржуване Рішення №700 від 23.02.2023 року Відповідача не містить жодних правових підстав для списання будівлі вказаного закладу освіти.

При розгляді даної справи суд враховує, що відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина 4 статті 9 КАС України).

Приписами статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Як зазначено в статті 55 Закону № 2145-VIII, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо освіти і розвитку дитини.

Батьки здобувачів освіти, окрім іншого, мають право захищати відповідно до законодавства права та законні інтереси здобувачів освіти.

Судом встановлено, що Позивач є батьком учнів (здобувачів освіти) Ліцею №25 міста Житомира: ОСОБА_5 (1-Б клас), ОСОБА_6 (3-Б клас) та ОСОБА_7 (6-Б клас).

Результати судового розгляду даної справи дають суду підстави зробити висновок, що оскаржуваним Рішенням №700 від 23.02.2023 року Відповідача порушені права Позивача як батька здобувачів освіти Ліцею №25 міста Житомира і таке право підлягає судовому захисту.

Одночасно суд враховує, що в судовому засіданні встановлено, що рішенням 34 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради №878 від 30.08.2023 року (наділі - Рішення №878) оскаржуване рішення №700 від 23.02.2023 року з метою раціональної та оперативної відбудови пошкодженої будівлі викладено в новій редакції.

Як зазначено в дослідженому рішенні 34 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради №878 від 30.08.2023 року, з метою раціональної та оперативної відбудови пошкодженого майна, запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та нещасних випадків, відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада вирішила внести зміни до Рішення №700, виклавши його в наступній редакції, а саме - надати дозвіл на демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира.

В обґрунтування такого рішення долучено лише окремий аркуш такого обґрунтування від імені директора департаменту освіти. Вказаний лист (обґрунтування) не містить ні дати ні підписів, ні інших атрибутів щодо його офіційності. Наведені "обґрунтування" зведені до трьох речень :

- рішення підготовлено з метою раціональної та оперативної відбудови зруйнованого приміщення Ліцею №25 міста Житомира;

- реконструкція будівлі дозволить спростити процес підготовки дозвільної та проектно-кошторисної документації;

- демонтажні роботи будуть складовою проекту реконструкції.

Суд повторно наголошує що відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У цій справі Суд також вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення..

Отже, критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Всупереч вказаним вимогам Рішення №878 Відповідача є алогічним, в ньому відсутня жодна структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття.

В Рішенні №878, як і в Рішенні №700 відсутні :

- правова оцінка фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідних рішень;

- відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи;

- пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення, тощо.

Таким чином, Рішення №878 як і Рішення №700 Відповідача є необґрунтованими, а тому їх не можна вважати таким, що відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості Рішень призводить до їх протиправності. Наведене дає підстави для висновку, що оскаржувані рішення не ..... а тому колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Однак варто наголосити, що в аспекті оцінки аргументів учасників справи у ЄСПЛ неодноразово зазначав, зокрема у рішенні «Garcнa Ruiz v. Spain» [GC] (заява № 30544/96, пункт 26) про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте вказаний підхід не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (рішення у справах «Van de Hurk v. The Netherlands» (заява № 16034/90, пункт 61), «Шкіря проти України» (заява № 30850/11, пункт 43). Разом з тим, у вказаному рішенні Суд звертає увагу на те, що ступінь застосування обов`язку викладати мотиви може варіюватися в залежності від характеру рішення і повинно визначатися у світлі обставин кожної справи.

Подібних висновків щодо необхідності дотримання вказаного зобов`язання виключно з огляду на обставини справи ЄСПЛ дійшов також у рішеннях «Ruiz Torija v. Spain» (заява № 18390/91, пункт 29), «Higgins and others v. France» (заява № 20124/92, пункт 42), «Бендерський проти України» (заява № 22750/02, пункт 42) та «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03, пункт 54).

Так, у рішенні «Трофимчук проти України» (заява № 4241/03) у пункті 54 ЄСПЛ зазначив, що не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявника, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими.

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

З огляду на викладене суд вважає достатніми наведені обґрунтування щодо протиправності оскаржуваного Рішення №700 та Рішення №878 та про відсутність в потребі надавати детальну оцінку іншим аргументам сторін щодо правомірності оскаржуваного рішення, в тому числі шляхом допиту в якості свідків експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

При визначенні способу судового захисту порушеного права Позивача суд враховує наступне.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Отже, конструкцією цієї конституційної норми передбачено можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Верховний Суд в постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог п.13 Порядку №473 відновлення пошкоджених об`єктів шляхом будівництва (капітального ремонту, реконструкції) здійснюється власником (управителем), уповноваженим органом чи іншим замовником будівництва на підставі звіту технічного обстеження відповідно розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації.

Тобто, у Відповідача наявний обов`язок забезпечити виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівлі Ліцею №25 міста Житомира та її відновленням.

Зазначене дає підстави суду при вирішенні даного спору вийти за межі доводів Позивача, а з метою ефективного захисту порушеного права - вийти за межі позовних вимог Позивача.

Таким чином, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Рішення 25 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради "Про надання дозволу на списання та демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира" №700 від 23.02.2023 року в редакції рішення 34 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради №878 від 30.08.2023 року є протиправним та підлягає задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Житомирську міську раду забезпечити виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівлі Ліцею №25 міста Житомира та її відновленням, у повній відповідності до вимог чинного законодавства та доводів суду, наведених в судовому рішенні.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської міської ради.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139-143, 242-246, 255, 264,265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Житомирської міської ради задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 25 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради "Про надання дозволу на списання та демонтаж будівлі Ліцею №25 міста Житомира" №700 від 23.02.2023 року в редакції рішення 34 сесії восьмого скликання Житомирської міської ради №878 від 30.08.2023 року.

Зобов`язати Житомирську міську раду забезпечити виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаних із пошкодженням будівлі Ліцею №25 міста Житомира та її відновленням, у повній відповідності до вимог чинного законодавства та доводів суду, наведених в судовому рішенні.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1073,60грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 04 грудня 2023 року