Справа № 200/5441/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Справа№200/5441/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 03.09.2018 він перебуває на обліку в ГУ ПФУ В Донецькій області. 29.06.2023 року він звернувся до відповідача із заявою про перегляд розміру призначеної йому пенсії із зарахуванням стажу роботи в колгоспі ім. Кірова з 22.07.1976 року по 30.09.1986 року. Однак, відповідачем було відмовлено у здійсненні вищезазначеного перерахунку, оскільки згідно з військовим квитком Позивач служив в армії з 16.05.1977 року по 10.05.1979 року і згідно із довідкою про відпрацювання в цей час працював у колгоспі. Таким чином, вказана довідка не врахована при призначенні пенсії. Позивач вважає, що такі дії є протиправними і порушують принципи рівності та гарантування прав і законних інтересів громадянина, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень у зв`язку з чим звернулвся до суду із зазначеним позовом та просить суд:

- визнати відмову Головного управління ПФУ в Донецькій області від 27.07.2023 ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи у період з 22.07.1976 по 30.09.1986 в колгоспі ім. Кірова;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Донецької області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи у період з 22.07.1976 по 30.09.1986 в колгоспі ім. Кірова;

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адаресу суду через підсистему «Електроний суд» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначає, що 29.06.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшло звернення ОСОБА_1 , зареєстроване за № 12982/ І-0500-23, щодо підстав незарахування періоду роботи в колгоспі ім. Кірова з 1976 по 1986 при призначенні пенсії та надання копії розпорядження про перерахунок пенсії та виписки з розрахунку страхового стажу. Відповідно до відповіді Головного управління ПФУ в Донецькій області від 27.07.2023 за №14244- 12982/І-02/8-0500/23, було помилково зазначено, що довідка від 29.08.2018 за № 429 про відпрацьовані людино-дні в колгоспі ім. Кірова, не врахована при розрахунку страхового стажу, так як робота співпадає з періодом служби в армії. Листом від 10.10.2023 за № 0500-0202-8/86218 Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомило позивача про підстави незарахування періоду роботи в колгоспі ім. Кірова з 1976 по 1986. Вказує на те, що відповідно до архівної довідки від 29.08.2018 № 429, виданою Об`єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Олександрівського району Донецької області прізвище позивача " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу позивача згідно паспорту НОМЕР_1 " ОСОБА_3 ", тому немає підстав для зарахування періоду роботи позивача в колгоспі ім. Кірова з 1976 по 1986. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи у період з 22.07.1976 по 30.09.1986 в колгоспі ім. Кірова.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсіного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії.

29.06.2023 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою щодо підстав незарахування періоду роботи в колгоспі ім. Кірова з 1976 по 1986 при призначенні пенсії та надання копії розпорядження про перерахунок пенсії та виписки з розрахунку страхового стажу.

Відповідно до відповіді Головного управління ПФУ в Донецькій області від 27.07.2023 за №14244- 12982/І-02/8-0500/23, було зазначено, що довідка від 29.08.2018 за № 429 про відпрацьовані людино-дні в колгоспі ім. Кірова, не врахована при розрахунку страхового стажу, так як робота співпадає з періодом служби в армії.

Листом від 10.10.2023 за № 0500-0202-8/86218 Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомлено позивача про те, що на його звернення від 29.06.2023, яке зареєстроване за №12982/І-0500-23, було помилково зазначено, що довідка від 29.08.2018 за № 429 про відпрацьовані людино-дні в колгоспі ім. Кірова за періоди роботи з 1976 по 1986 роки не була врахована при призначенні пенсії, так як періоди роботи співпадають зі службою в армії. Прізвище, зазначене у довідці ( ОСОБА_2 ), не співпадає з прізвищем, зазначеним у паспорті (на російській мові « ОСОБА_3 »), тому зазначена довідка не враховувалась при розрахунку страхового стажу. Принесено вибачення за завдані незручності. Зазначено, що у випадку незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України Позивач має право оскаржити їх дії або бездіяльність в судовому порядку.

Головним управлінням ПФУ в Донецькій області рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 не приймалось.

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 (в частині спірного періоду), Позивач:

- з 22.07.1976 року по 30.09.1986 року - працюв в колгоспі ім. Кірова;

Відповідно до архівної довідки від 29.08.2018 № 429, виданою Об`єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Олександрівського району Донецької області, зазначено про відомосту щодо становлного мінімуму та фактично відпрацьованих людино-днів за 1976, 1977, 1980-1986 роки.

Згідно Військового квитка ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Радянської армії з 16.05.1977 року по 10.05.1979 року.

Період роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова не зараховано до трудового стажу Позивача, що підтверджується копією розрахунку стажу.

Згідно вищезазначеного розрахунку період проходження військової служби з 16.05.1977 року по 10.05.1979 року зараховано до стажу Позивача.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС Україниїх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається, чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо спірного періоду роботи в колгоспі ім. Кірова, що не зараховано до страхового стажу Позивача, оскільки відповідно до архівної довідки прізвище Позивача " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу позивача згідно паспорту НОМЕР_1 " ОСОБА_3 ", суд виходить з наступного.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 56 Закону України №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульовано Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пункту 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 по справі №677/277/17 провадження № К/9901/1298/17.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2019 року по справі № 2а/349/28/16 провадження № К/9901/30494/18.

Поряд із цим, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 (в частині спірного періоду), Позивач:

- з 22.07.1976 року по 30.09.1986 року - працюв в колгоспі ім. Кірова;

Відповідно до архівної довідки від 29.08.2018 № 429, виданою Об`єднаним трудовим архівом селищної, сільських рад Олександрівського району Донецької області, зазначено про відомосту щодо становлного мінімуму та фактично відпрацьованих людино-днів за 1976, 1977, 1980-1986 роки.

Поряд із тим, архівна довідка від 29.08.2018 № 429 містить гербову печатку з підписом завідувача Об`єднаного трудового архіву.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення архівної довідки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

Також, як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, згідно Військового квитка, ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Радянської армії з 16.05.1977 року по 10.05.1979 року.

Період роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова не зараховано до трудового стажу Позивача, що підтверджується копією розрахунку стажу.

Згідно вищезазначеного розрахунку період проходження військової служби з 16.05.1977 року по 10.05.1979 року зараховано до стажу Позивача.

Таким чином суд приходить до висновку, що періоди з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова, підлягають зарахуванню до страхового стажу Позивача.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до його стажу періоди роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, пл. Соборна, будинок 3, ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до його стажу періоди роботи з 22.07.1976 по 15.05.1977 та з 11.05.1979 по 30.09.1986 у колгоспі ім. Кірова.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Суддя О.О. Галатіна