Справа № 260/8759/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/8759/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача не з`явився,

представників відповідача Сочки О.Я. та Машики Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостар М» (вул. Берегівська, 41А/3, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) до Закарпатської митниці (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 листопада 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 04 грудня 2023 року.

12 жовтня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автостар М» (далі - позивач) в особі представника адвоката Біловара Богдана Юрійовича (далі представник позивача) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської митниці (далі - відповідач), якою просить:

1) прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі;

2) визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000092/1 від 18.08.2023 року (а.с.1-10).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.08.2023 позивачем на митну територію України було імпортовано вживаний автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «САDDY», 2020 року виготовлення, синього кольору, за ціною 3100000,00 НUF, який заявлено до митного оформлення в режимі імпорту. До пакету документів для розмитнення вказаного автомобіля, позивачем було додано митну декларацію від 18.08.2023 року, рахунок-фактуру (інвойс) AUT-2023-117 від 11.08.2023 року, техпаспорт, квитанцію про перерахунок коштів з рахунку позивача на рахунок банку Угорщини на суму 3100000,00 НUF, контракт №01/2023 про постачання транспортного засобу від 01.05.2023 року. Позивач, згідно поданої позовної заяви, наголошував, що ним було подано митному органу повний пакет документів, в якому наявна вся необхідна інформація для розмитнення товару та підтвердження заявленої вартості автомобіля, який ввозиться позивачем на територію України. Однак, за результатами розгляду поданого позивачем пакету документів, 18.08.2023 р. відповідачем було протиправно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000092/1. Позивач в поданій позовній заяві зазначає, що не відповідає дійсності посилання відповідача, в оскаржуваному рішенні від 18.08.2023 р. про те, що ним було надіслано запит позивачеві про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а також запропоновано провести консультацію з митним органом, оскільки такий запит не надсилався. Позивач наголошує, що ним у відповідності до вимог Митного кодекс України, на підтвердження вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «САDDY» було надано митному органу всі необхідні документи, що підтверджується митною декларацією від 18.08.2023 року, де відображено перелік всіх поданих документів та додатків, зміст яких відповідач не взяв до уваги. Позивач зазначає, що оскільки ним виконано всі необхідні митні формальності для митного оформлення транспортного засобу за основним методом визначення митної вартості, а саме: за ціною договору (контракту), а тому відповідачем протиправно прийняв оскаржуване рішення та визначив митну вартість товару за останнім (резервним) методом. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та скасувати оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000092/1 від 18.08.2023 р.

17 жовтня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.25, 26).

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, вказавши на те, що надані позивачем до митного оформлення основні зовнішньоекономічні комерційні документи (контракт, рахунок), а також задекларована митному органу митна декларація та декларація митної вартості, містили розбіжності щодо умов поставки, що має безпосередній вплив на визначення митної вартості товару, оскільки саме умови поставки свідчать про обумовлений контрактом розподіл витрат та ризиків між продавцем та покупцем, що в свою чергу визначає наявність чи відсутність додаткових складових митної вартості (витрат на транспортування, страхування, навантаження тощо) (а.с.34-50).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У судовому засіданні представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, зазначивши, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому, на думку представників відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.08.2023 позивачем до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № UA305160/2023/027278 (далі МД) товар «Легковий автомобіль, марка: «VOLKSWAGEN», модель: «CADDY», VIN-код - НОМЕР_1 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020» (далі - ТЗ) за кодом згідно з УКТЗЕД .

Згідно поданої митної декларації, заявлена позивачем за першим (основним) методом митна вартість товару на умовах EXW Budapest (Угорщина) становить 328564,10 грн. (фактурна вартість 3100000 угорських форинтів + транспортні витрати 200 євро), що в еквіваленті євро (згідно зазначеного в митній декларації курсу валют 0,10341800) становить 8246,78 євро.

Однак, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000092/1 від 18.08.2023 р..

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно п. 1 частини п`ятої статті 52 МК України декларація митної вартості подається у разі якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Позивачем, згідно поданої декларації було задекларовано транспортний засіб в режимі імпорту.

Відповідно до вимог частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Позивачем під час митного оформлення товару «Легковий автомобіль, марка: «VOLKSWAGEN», модель: «CADDY», VIN-код - НОМЕР_1 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020», згідно графі 44 митної декларації № UA305160/2023/027278, було надано митному органу наступні документи (додатки): декларацію митної вартості, інвойс від 11.08.2023 № AUT-2023-117, контракт №01/2023, довідку про транспортні витрати, техпаспорт КХ18763.

Інформація про технічний стан, несправності чи пошкодження в інвойсі відсутня. За результатом проведеного митного огляду суттєвих пошкоджень транспортного засобу не виявлено, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом огляду (а.с.61-63).

В порядку контролю правильності визначення митної вартості товару митним органом здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах.

Як підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується позивачем у позовній заяві, транспортний засіб переміщувався в межах посередницького контракту від 01.05.2023 №01/2023 (далі Контракт) з фірмою BUR-COMP BT (Угорщина). Країною відправлення є Угорщина.

Однак, під час перевірки достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах, митним органом було встановлено, що надані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності.

Зокрема позивач у графі 20 митної декларації (МД) та в графі 3 декларації митної вартості (ДМВ) вказав умови поставки товару (транспортного засобу) EXW HU Budapest (із зазначенням пункту відправлення) (а.с.15, 16).

Відповідно до пункту 5.5 контракту від 01.05.2023 №01/2023, поданого позивачем до митного оформлення, поставка товару здійснюється на умовах EXW без зазначення пункту відправлення (а.с.12-14). Натомість, у поданому позивачем до митного оформлення інвойсі (рахунку-фактурі) від 11.08.2023 № AUT-2023-117 зазначені зовсім інші умови поставки, а саме: CIP Мукачево (а.с.17).

Міжнародна торговельна палата (МТП) впровадила Міжнародні комерційні умови (Інкотермс), для полегшення імпортної та експортної торгівлі, впровадила Міжнародні комерційні умови (Інкотермс), які відіграють роль обов`язкових світових умов торгівлі для продажу товарів. International Commercial terms (Incoterms) це Міжнародні торговельні терміни/умови.

Інкотермс містить опис розподілу умов відповідальності між покупцем і продавцем щодо товару та його доставки. Інкотермс це 3-літерна абревіатура, набір шаблонних правил, які розподіляють відповідальність за доставку, оплату транспортних витрат, страхування, податків, інші ризики між продавцем і покупцем.

Зокрема, Інкотермс визначає: 1) місце доставки пункт призначення, в якому відбувається передача ризиків та відповідальності за товар; 2) хто зі сторін оплачує витрати на доставку; 3) хто зі сторін відповідає за організацію та улагодження експортно-імпортних формальностей сплату мита, податків, портових зборів, брокерів, організацію документації; 4) хто зі сторін оплачує страхування доставки товару.

З 1 січня 2020 року набула чинності найновіша редакція цих правил, Інкотермс 2020.

Зокрема, відповідно до умов поставки EXW, складовими митної вартості є ціна товару (фактурна вартість) та додаткові витрати, понесені покупцем для доставки товару до кордону України, а саме: витрати на навантаження, транспортування, страхування в разі наявності.

Умови поставки СІР означають, що контрактна ціна за товар (ціна інвойса) включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного місця і вартості страхування товару на користь покупця. Продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, а також зобов`язаний укласти договір страхування на корить покупця та сплатити страхові внески.

Отже, страхування згідно умов поставки EXW не є обов`язковим, натомість умови поставки СІР передбачають, що страхування є обов`язковим, що відповідно передбачає наявність страхового документа страхового полісу або страхового сертифікату.

При цьому, у разі здійснення страхування, відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, декларант зобов`язаний на підтвердження митної вартості товару надати до митного оформлення страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно рахунку-фактури (інвойса) зазначено умови поставки, саме, СІР Мукачево, які передбачають обов`язкове страхування. Отже, відповідно до вимог п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, якщо здійснювалося страхування, позивач був зобов`язаний подати на підтвердження митної вартості транспортного засобу страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Однак, такі документи позивачем до митного органу не подавалися, доказів протилежного позивач до суду не надав та матеріали справи не містять.

Таким чином, подані позивачем до митного оформлення основні зовнішньоекономічні комерційні документи, зокрема контракт від 01.05.2023 №01/2023 (умови поставки EXW без зазначення пункту відправлення), рахунок-фактура (інвойс) від 11.08.2023 № AUT-2023-117 (умови поставки, а саме: CIP Мукачево) а також задекларована митному органу митна декларація (умови поставки EXW Будапешт) та декларація митної вартості (умови поставки EXW Будапешт), містили розбіжності щодо умов поставки, що має безпосередній вплив на визначення митної вартості товару, оскільки саме умови поставки свідчать про обумовлений контрактом розподіл витрат та ризиків між продавцем та покупцем, що в свою чергу визначає наявність або відсутність додаткових складових митної вартості (витрат на транспортування, страхування, навантаження тощо).

Крім того, в довідці про вартість транспортних витрат (довідка видана імпортером) взагалі не вказано географічний пункт, звідки саме здійснювалось транспортування до митного кордону України, у зв`язку з чим не виявляється можливим перевірити достовірність числового значення заявлених транспортних витрат. При цьому, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір, заявка, рахунок тощо) до митного оформлення позивачем не були надані, доказів протилежного позивач не надавав та матеріали справи не містять.

Отже, згідно заявлених декларантом в митній декларації умовах поставки EXW Будапешт (коли витрати на транспортування не включені у вартість товару) - відсутнє належне документальне підтвердження транспортних витрат (які б піддавалися обчисленню), як складової митної вартості. Натомість, заявлені в інвойсі від 11.08.2023 №AUT-2023-117 умови поставки СІР Мукачево, крім того, що вони суперечать контракту від 01.05.2023 №01/2023 та відрізняються від заявлених в МД передбачають здійснення страхування, однак страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування, як складової митної вартості на умовах СІР до митного оформлення позивачем не надавалися.

Враховуючи вище викладене, крім того, що надані позивачем до митного оформлення документи, містили розбіжності щодо умов поставки, жоден із двох варіантів умов поставки (EXW чи СІР) не містив документально підтверджених складових митної вартості.

З огляду на вище викладене, вказані розбіжності, в свою чергу, не давали можливості митному органу однозначно упевнитись в правильності заявленої митної вартості транспортного засобу та перевірити її числове значення.

Вищезазначені розбіжності та невідповідності в поданих для підтвердження митної вартості документах суперечать пункту 2 частини другої статті 52 МК України, згідно з яким декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Легковий автомобіль, марка: «VOLKSWAGEN», модель: «CADDY», VIN-код - НОМЕР_1 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020 - було задекларовано позивачем шляхом електронного декларування за електронною митною декларацією, таким чином проведення та закріплення результатів всіх митних процедур та формальностей здійснювалось у встановленому порядку шляхом обміну між декларантом та митним органом електронних повідомлень, засвідчених електронним цифровим підписом відповідних посадових осіб митного органу та декларанта.

Як підтверджується наявним у матеріалах справи Скіншотом з АСМО Інспектор, відповідачем, у відповідності до вимог ст. 53 МК України, було направлено запит (електронне повідомлення) позивачеві про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару (а.с.73-75), а саме:

- документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (договір, заявка, рахунок тощо);

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- інші додаткові документи, за наявності та за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

Також, відповідно до частини 5 статті 55 МК України декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

На запит митного органу декларантом надано копію банківського платіжного документа № 230814/001056163 (а.с.76). Жодних інших документів декларантом надано не було, правом на консультацію з митним органом відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України декларант не скористався.

Не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи по суті, посилання позивача про те, що платіжний документ № 230814/001056163 подавався ним разом з митною декларацією № UA305160/2023/027278, оскільки в графі 44 такої відсутні відомості про надання вказаного платіжного документа.

Надана позивачем на запит митного органу, копія банківського платіжного документа № 230814/001056163 місить відомості про оплату коштів в розмірі 3100000 угорських форинтів на рахунок компанії BUR-COMP BT в якості передплати згідно з контрактом від 01.05.2023 № 01/2023 по інвойсу від 11.08.2023 № AUT-2023-117. Таким чином, на підтвердження митної вартості товару, позивачем було надано платіжний документ № 230814/001056163, який місить посилання на інвойс № AUT-2023-117, який містить розбіжності з умовами поставки вказаними в контракті №01/2023 і ці розбіжності позивачем не спростовані.

Згідно, платіжного документа № 230814/001056163 переказ коштів в якості передплати було здійснено 14.08.2023 року. Отже, на дату подання позивачем до митного оформлення транспортного засобу, згідно митної декларації № UA305160/2023/027278 від 18.08.2023 року, був наявний платіжний документ № 230814/001056163, але всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, банківський платіжний документ до митного оформлення позивачем не надавався, та такий було подано тільки на запит митного органу на виконання вимог ч. 3 ст. 53 МК України.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2020 року у справі №520/2133/19 зазначив, що «системний аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. В разі ненадання декларантом документів на підтвердження задекларованої митної вартості контролюючий орган приймає рішення про коригування митної вартості.»

Згідно постанови від 18.05.2022 року у справі № 620/1735/20 Верховних Суд зазначив, що «суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.»

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що з огляду на документи, які позивач надав для підтвердження задекларованої митної вартості, у відповідача були наявні обґрунтовані підстави, встановлені ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів. Однак, обґрунтовані сумніви митного органу (у тому числі щодо розбіжностей в умовах поставки, щодо неможливості перевірки розміру транспортних витрат у зв`язку з відсутністю належних підтверджуючих документів тощо) у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару.

З урахуванням вище викладеного, відповідачем відповідно до ч. 6 ст.54 МК України було відмовлено у митному оформленні транспортного засобу за заявленою декларантом митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA305000/2023/000092/1 від 18.08.2023 за наступних підстав:

1) подані декларантом до митного оформлення основні документи містять розбіжності, які безпосередньо впливають на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості;

3) надані декларантом на запит митного органу додаткові документи не містять достатніх відомостей для визнання заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини перша - третя цієї статті).

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Зокрема, при коригуванні митної вартості метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідачем не застосовувався відповідно до положень частини другої ст.58 МК України, оскільки в наданих до митного оформлення документах наявні розбіжності та відсутні всі відомості щодо складових митної вартості. Метод 2а (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та метод 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) відповідачем не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації щодо вартості ідентичних та подібних товарів з дотриманням вимог статей 59, 60 та 61 МК України. Метод 2в (на основі віднімання вартості) та 2г (на основі додавання вартості (обчислена вартість)) не застосовувались у зв`язку з відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

Відповідно до ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митним органом застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у зв`язку з наявністю відповідної інформації.

Ключовим принципом статті VII Угоди ГAТТ/СОТ є те, що митна вартість імпортованих товарів повинна базуватися на дійсній вартості товарів у міру можливості, або, якщо це неможливо, на вартості, найбільш наближеній до реальної вартості.

Наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476 затверджено Методичні рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, відповідно до яких аналіз, виявлення та оцінка ризиків здійснюється у тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари.

В розділі 5 діючих Методичних рекомендацій наведений перелік джерел довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана Держмитслужбою, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або Держмитслужби; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужбою та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі інтернет.

За результатами аналізу джерел інформації виявлено цінову інформацію, що знаходиться у відкритому доступі на інтернет-ресурсі (www.mobile.de), щодо пропозицій з продажу аналогічних транспортних засобів ідентичної торговельної марки та моделі.

В ЄАІС Держмитслужби була наявна цінова інформація про оформлення аналогічного транспортного засобу з аналогічними параметрами за митною декларацією № UA408040/2023/005308 від 07.08.2023 з митною вартістю 10025 Євро.

Згідно поданої позивачем митної декларації, Легковий автомобіль, марка: «VOLKSWAGEN», модель: «CADDY», VIN-код - НОМЕР_1 , бувший у використанні, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020» - є товаром, що був у використанні, і окрім загальних комерційних та технічних характеристик (марка, модель, рік випуску, комплектація тощо) на його ціну безпосередньо впливає наявний технічний стан (ступінь зносу, наявність пошкоджень, фактичний пробіг тощо). Тобто, на відміну від нових транспортних засобів (які є однаковими за всіма характеристиками), документально підтвердити ідентичність (повинні бути однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник) чи аналогічність (для визначення, чи є товари аналогічними, повинна враховуватись якість товарів) двох автомобілів з різним технічним станом та ступенем зносу не виявляється можливим (принаймні, без залучення уповноваженої експертної організації), у зв`язку з чим при коригуванні митної вартості транспортних засобів (як і будь-яких інших товарів), що були у використанні, не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості інші, ніж резервний.

Основою для числового значення визначеної за резервним методом митної вартості оцінюваного товару стала наявна в ЄАІС Держмитслужби цінова інформація про оформлення аналогічного транспортного засобу з аналогічними параметрами за митною декларацією № UA408040/2023/005308 від 07.08.2023 (10025 Євро). Відсутність деталізації параметрів означає, що аналогічність товарів максимально можлива і не потребує пояснень. Більш того, при всіх інших аналогічних параметрах, у даному випадку аналогічність можливої комплектації підтверджує у тому числі ідентичність перших 12 з 17 знаків VIN-коду, в якому зашифровані всі основні технічні характеристики транспортного засобу.

З урахуванням меншої з наявних у джерелах цінової інформації вартостей, при визначенні числового значення митної вартості за основу взята цінова інформація відповідно до митної декларації № UA408040/2023/005308 від 07.08.2023. Отже, митна вартість товару, визначена за резервним методом, становить: 10025 EUR, що у валюті контракту становить 3 862 103,67 угорських форинтів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив на позов, і довів правомірності винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, суд приходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостар М» (вул. Берегівська, 41А/3, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) до Закарпатської митниці (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець