Справа № 520/20436/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 р. Справа № 520/20436/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2023, по справі № 520/20436/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №2 від 25.02.2021;

- зобов`язати житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , складом сім`ї дві особи на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , та включити до списку осіб, які перебувають на загальній черзі на одержання житлових приміщень у списку за номером, що існував на момент прийняття рішення, оформленого протоколом №2 від 25.02.2021.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з належним обґрунтуванням причин пропуску строку; платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн.

09.08.2023 через систему "Електронний суд" надійшла квитанція про сплату судового збору та заява представника позивача про поновлення строку звернення у якій просив поновити пропущений строк звернення до суду в адміністративній справі №520/20436/23 з тих підстав, що спірне рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2021 отримано представником позивача у відповідь на адвокатський запит лише 26.07.2023. Тобто, тільки 26.07.2023 позивач та його представник мали можливість ознайомитись із спірним рішенням та оскаржити його. Зазначено, що саме рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2021, яке оформлено протоколом №2, до 26.07.2023 позивачем не отримувалось. Позивач починаючи з 13.09.2021 (термін перебування продовжено з 27.10.2022) перебуває на території Чеської Республіки та взятий на тимчасовий консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці з 13.09.2021 по 07.07.2023, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 . Таким чином, позивач фізично не міг звернутися до суду раніше, оскільки перебував за кордоном, жодних документів не отримував. Також, посилався на введення на території України воєнного стану та просив визначити причини пропуску строку поважними.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу, відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України та ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду та відсутністю поважних причин для поновлення такого строку. Оскаржувана ухвала від 11.08.2023 мотивована тим, що представником позивача в заяві про поновлення строку звернення від 09.08.2023 наведені ті ж самі обставини, що і в заяві, яка була додана до позовної заяви і якій судом вже надано правову оцінку.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2021 року отримано представником позивача у відповідь на адвокатський запит листом Військової частини НОМЕР_1 №848/9/48/665 від 21.04.2023 року, яке надійшло лише 26.07.2023 року, що підтверджується конвертом та скрин-шотом ПАТ «Укрпошта» (міститься в матеріалах справи).

Зазначає, що починаючи з 13.09.2021 року (термін перебування продовжено з 27.10.2022) перебував на території Чеської Республіки. Був взятий на тимчасовий консульський облік в Посольстві України в Чеській Республіці з 13.09.2021 по 07.07.2023р., що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 (міститься в матеріалах справи), у зв`язку із чим фізично не міг звернутися до суду раніше.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджується, що дана адміністративна справа з огляду на предмет її спору, є справою щодо проходження позивачем публічної служби. Отже, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до суду слід керуватися частиною п`ятою статті 122 КАС України, якою передбачений місячний строк звернення до суду та обчислювати такий строк з моменту, коли позивач дізнався або мав дізнатися про порушення своїх прав у зв`язку із прийняттям оскаржуваних наказів.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.1 ст.123 КАС України).

Також, пунктом 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення житлово-побутової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №2 від 25.02.2021.

За допомогою системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що 27.03.2023 ОСОБА_1 вже звертався до адміністративного суду з аналогічним позовом щодо скасування рішення Військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №2 від 25.02.2021. Позовна заява ОСОБА_1 була зареєстрована за єдиним унікальним номером №520/6592/23.

Таким чином доводи представника позивача про те, що позивач дізнався про оскаржуване рішення 26.07.2023, після чого одразу звернувся до суду, не відповідає дійсності, адже ще в березні позивач звернувся до суду з аналогічним позовом щодо оскарження рішення. Тобто, позивач отримав оскаржуване рішення, принаймні, в березні 2023 року. Саме з моменту отримання позивачем, а не його представником, оскаржуваного рішення відраховується місячний строк для звернення до суду для оскарження такого рішення.

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд першої інстанції дійшов правильно встановив, що перебування на тимчасовому консульському обліку в Посольстві України в Чеській Республіці з 13.09.2021 по 07.07.2023 та відсутність на території України не завадили позивачу звернутись до суду з позовною заявою в березні та серпні 2023 року.

Водночас, представником позивача не було наведено жодних обґрунтованих причин і не подано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у позивача можливості підготувати та подати позовну заяву у строк, встановлений Законом.

Щодо посилань на введення на території України воєнного стану суд першої інстанції правильно встановив, що позивач був відсутній на території України з 13.09.2021 і як саме введення воєнного стану унеможливило виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено. Окрім того, суд врахував, що з часу прийняття оскаржуваного рішення і до запровадження воєнного стану пройшов рік і протягом цього часу позивач не звертався до суду за захистом своїх порушених прав.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 вказала на те, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наведені позивачем доводи щодо існування карантину і воєнного стану не позбавляли позивача права звернутись до суду з даним позовом через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку у термін, встановлений ст. 122 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем був пропущений строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин, що в силу п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Доводи про не зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали висновків про неповажність вказаних позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 по справі № 520/20436/23 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко