Справа № 320/39089/23
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

30 листопада 2023 року м. Київ Справа № 320/39089/23

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Жук Р.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1

до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправними та скасування постанов від 16.10.2019 ВП №60333927

та ВП №60334105, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.10.2019 по ВП №60333927 про стягнення виконавчого збору у розмірі 2116,78 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.10.2019 по ВП №60334105 про стягнення виконавчого збору у розмірі 157 972,10 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалено вирішити питання щодо строку звернення до суду після отримання матеріалів виконавчих проваджень №60333927 та №60334105.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків позовної заяви.

У вказаній ухвалі зазначено, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав поважності пропуску цього строку та відповідних доказів.

До суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду зазначено, що позивач дійсно дізналась 24.12.2021 від свого представника - адвоката Молодіної Т.В. про відкриття виконавчих проваджень №60333927 та №60334105 з листа відповіді від 22.12.2021. В період з 24.12.2021 по день закінчення строку подання позову до адміністративного суду про скасування оскаржуваних постанов адвокат Молодіна Т.В. не виходила на зв`язок, всі документи які були в неї в наявності також наразі відсутні. 24.02.2023 розпочалось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, в позивача зв`язку з адвокатом Молодіною Т.В. немає, лише наявна інформація, що спочатку ОСОБА_2 була внутрішньо перемішеною особою, згодом залишила територію України і наразі знаходиться за кордоном. Позивач також є внутрішньо перемішеною особою і наразі в м. Києві не проживає. З метою завершення всіх юридичних справ, позивач уклала договір про надання правничої (правової) допомоги №50 від 10.11.2022 з адвокатом Хмарук Н.І. 26.07.2023 листом №29 адвокат Хмарук Н.І. звернулася до Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №60334216, №60334320, №60333927 та №60334105 з метою знаття арешту з рахунків позивача. 03.08.2023 представником позивача було отримано відповідь від Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). що арешт з рахунків позивача може бути знятий тільки за рішенням суду. 25.10.2023 позивач в особі її представника звернулась з даною позовною заявою до суду.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Частинами 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі звернення до суду поза межами вказаного строку платник податків має право клопотати про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду і в кожному конкретному випадку суд має оцінити наведені у відповідній заяві фактичні обставини щодо неможливості своєчасної реалізації права особою та перелік спрямованих нею на досягнення цієї мети заходів.

Водночас, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Так, як встановлено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 13.11.2023, з матеріалів справи вбачається, що позивач дізналася 24.12.2021 про відкриття виконавчих проваджень №60333927 та №60334105 з листа-відповіді від 22.12.2021, що не заперечується позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду.

Отже, десятиденний строк на звернення до суду із цим позовом починає обчислюватися з 27.12.2021 (понеділок), а саме з наступного дня, і закінчується 05.01.2022, а саме в останній день десятиденного строку на оскарження постанов прийнятих в межах виконавчих проваджень.

Водночас, до суду позивач звернувся лише 25.10.2023, тобто з пропуском десятиденного строку звернення, встановленого Законом, на 1 рік 9 місяців.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не заперечує, що ним пропущено строк звернення до суду з цим позовом та просить його поновити, посилаючись на втрату зв`язку з попереднім адвокатом та на початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Суд зазначає, що десятиденний строк звернення до суду сплив більше ніж за місяця до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Необхідно зазначити про те, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Так, згідно з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 26.09.2022 у справі №560/403/22, від 16.02.2023 у справі №640/7964/21 та від 28.02.2023 у справа №400/6312/21, від 20.04.2023 у справі №560/12377/21, сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на права та обов`язки позивача.

В ухвалі Верховного суду від 10.03.2023 у справі №540/1285/22 колегія суддів зазначила, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.

Суд зазначає, що сторони в адміністративному судочинстві наділені рівним обсягом процесуальних прав та обов`язків, а тому відповідні обставини не можуть надавати певних переваг одній із сторін в контексті можливості звернення до суду понад строки, встановлені Законом, оскільки в даному випадку буде порушено принцип правової визначеності.

На переконання суду втрата зв`язку з попереднім адвокатом не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не позбавлений права звернутися про правову допомогу до іншого адвоката, що і було зроблено нею 10.10.2022.

Проте, навіть з врахуванням зміни адвоката позивачкою з жовтня 2022 року все одно пропущений десятиденний строк звернення до суду.

Разом з тим, як зазначено у заяві про поновлення строку звернення до суду, представник позивача Хмарук Н.І., яка представляє інтереси останньої у даній справі, 26.07.2023 листом №29 звернулася до Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №60333927 та №60334105 (про стягнення виконавчого збору) з метою знаття арешту з рахунків позивача.

03.08.2023 було отримано відповідь від Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). що арешт з рахунків позивача може бути знятий тільки за рішенням суду.

У вказаній відповіді відповідачем зазначено, зокрема, наступне

- ВП №60333927 з примусового виконання постанови №46839670 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суму не стягнутого виконавчого збору у розмірі 2116,78 грн, яке відкрито 16.10.2019;

- №60334105 з примусового виконання постанови №46839590 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суму не стягнутого виконавчого збору у розмірі 154 972,10 грн, яке відкрито 16.10.2019.

З вказаного вбачається, що представник позивача Хмарук Н.І. станом на 26.07.2023 була вже обізнана про наявність виконавчих проваджень №60333927 та №60334105 щодо стягнення виконавчого збору.

Проте, навіть з 26.07.2023/03.08.2023 було пропущено десятиденний строк звернення до суду.

Суд зазначає, що звернення до суду з позовною заявою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на подання позову, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначені правові висновки викладено в ухвалі Верховного суду від 30.08.2023 у справі №520/6827/22.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (п.137), рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави не свідчать про наявність особливих і непереборних обставин, які є поважними причинами пропущеного строку на подання позовної заяви, оскільки обставини внутрішньої роботи в межах установи є суб`єктивними, стосуються виключно належної організації роботи в середині установи та залежать від волі керівника й працівників, а тому не виправдовують зволікання у вчиненні процесуальних дій.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом деясятиденного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованих причин пропуску такого строку, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбаченихп. 8 ч. 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 169, 240, 243, 248, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

.

Суддя Жук Р.В.