Справа № 420/26008/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 вересня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження:65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2021 року перерахованої пенсії позивача (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивачу (з урахуванням встановлених підвищень, надбавок, доплат, підвищень до пенсії) з 01.07.2021 року в повному обсязі без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 09 жовтня 2023 року, після усунення недоліків у позовній заяві, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на пенсійному забезпеченні в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та йому призначено пенсію по інвалідності внаслідок війни 2 групи, призначену на підставі Закону № 2262-ХІІ.

Позивач зазначив, що з 01 вересня 2018 року на виконання вимог рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року по справі № 815/695/18 Головне управління ПФУ в Одеській області провело перерахунок пенсії з 01.01.2016 року без обмежень максимальним розміром та після проведеного перерахунку пенсії розмір пенсії становив 27544,30 грн.

Також позивач зазначив, що згідно з постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118 мала бути проведена індексація пенсії з 01.03.2022 року.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із запитом про повідомлення проведення індексації пенсії позивачу, на який позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що з 01.03.2022 року з урахуванням індексації підсумок пенсії з надбавками становить 31504,99 грн, але до виплати - 27393,10 грн.

Позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.03.2022 року.

Проте листом № 1500-0308-8/45544 від 11.05.2022 року відповідач відмовив позивачу, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Позивач звернувся до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року по справі № 420/6922/22 зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022 року без обмеження максимальним розміром.

Позивач зазначив, що рішення суду по справі № 420/6922/22 було виконано відповідачем.

На виконання постанови КМУ від 24.02.2023 року № 168 відповідачем проведено індексацію пенсії з 01.03.2023 року, разом з цим знову відповідачем застосовано обмеження розміру пенсії, оскільки пенсія мала збільшитись на 1500 грн, але до теперішнього часу пенсія є незмінною.

З метою з`ясування належного перерахунку пенсії, позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, але листом від 24.05.2023 року позивачу відмовлено у виплаті пенсії в повному обсязі.

З наданого відповідачем перерахунку пенсії проведеного з 01.03.2023 року на підставі постанови КМУ № 168 пенсія позивача становить 33068,59 грн, але до виплати 31504,99 грн.

Позивач знову оскаржив такі дії відповідача до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року по справі № 420/12883/23 зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2023 року без обмеження максимальним розміром.

Позивач звертає увагу, що незважаючи на вище перелічені рішення суду, якими неодноразово доведено право позивача на отримання пенсії без обмеження максимального розміру, відповідач знову робить перешкоди в отриманні пенсії в повному обсязі без обмеження максимального розміру.

Так, позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року по справі № 420/343/22 зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу з 01 липня 2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови № 713.

Це рішення суду залишено в силі постановою Верховного Суду від 29.06.2023 року.

Позивач зазначив, що на виконання цього рішення суду відповідач нарахував позивачу з 01.07.2021 року щомісячну доплату в розмірі 2000 грн, але обмежив її у виплаті через наявність обмеження максимальним розміром саме на дату 01.07.2021 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату щомісячної доплати в розмірі 2000 грн до пенсії без обмеження максимальним розміром, але листом від 13.09.2023 року позивачу відмовлено та зазначено, що розмір пенсії позивача з 01.09.2023 року становить 31504, 99 грн.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та вважає, що таке обмеження пенсії максимальним розміром не відповідає Конституції України та порушує право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення.

Так, позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано таким, що не відповідають Конституції України положення ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було встановлено обмеження пенсії максимальним розміром.

Таким чином, положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення є неконституційними та з 20.12.2016 року втратили чинність.

При цьому позивач звертає увагу, що положення ст. 2 Закону № 3668-УІ дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, тому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах не повинна бути надана перевагу найменш сприятливому для позивача підходу, і підлягають застосуванню саме норми Закону № 2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року у справі № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-УІ.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету Головного управління ПФУ в Одеській області, 09.10.2023 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 10.10.2023 року.

Станом на 04 грудня 2023 року відзив на позовну заяву та копії матеріалів пенсійної справи позивача, не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Із наданих позивачем перерахунків пенсії суд встановив, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ, основний розмір пенсії 80 % грошового забезпечення.

Так, суд встановив, що на виконання рішення суду Головним управлінням ПФУ в Одеській області здійснено позивачу нарахування щомісячної доплати в розмірі 2000 грн до пенсії з 01 липня 2021 року та підсумок пенсії (з надбавками) становить 29 705,10 грн, до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії 27393,24 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.03.2022 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 33504,99 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.03.2023 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 35068,59 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн.

Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.09.2023 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 35068,59 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн.

Суд встановив, що позивач через свого представника звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 07.09.2023 року з проханням провести нарахування та виплату з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ № 713 без обмеження максимальним розміром.

Проте листом № 1500-0308-8/127777 від 13.09.2023 року Головне управління ПФУ в Одеській області відмовило у виплаті пенсії в повному обсязі без застосування обмеження максимального розміру.

Позивач, не погоджуючись з таким обмеженням розміру його пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Положення ст. 43 Закону №2262-ХІІ свого часу були доповнені згідно з пп. 4 п. 29 розд. II Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» новою частиною наступного змісту: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначене положення в цілому було визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008.

В подальшому, відповідно до п. 8 ч. 6 розд. ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, частину п`яту ст. 43 Закону №2262-ХІІ було викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Тобто, протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17.

Із наданих позивачем перерахунків пенсії видно, що на виконання рішення суду Головним управлінням ПФУ в Одеській області здійснено позивачу нарахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови КМУ № 713 з 01 липня 2021 року та підсумок пенсії (з надбавками) становить 29 705,10 грн, до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії 27393,24 грн. Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.03.2022 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 33504,99 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн. Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.03.2023 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 35068,59 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн. Відповідно до перерахунку пенсії на виконання рішення суду з 01.09.2023 року підсумок пенсії з нарахованою щомісячною доплатою в розмірі 2000 грн становить 35068,59 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 31504, 99 грн.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії на виконання рішення суду, яким зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити позивачу нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн з 01.07.2021 року, відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром.

Суд не погоджується з такими діями відповідача, з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017 передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Проте, залишалась чинною норма ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, яка дублює положення ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та робиться посилання на дію цієї статті, в тому числі на призначені пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІІ.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Враховуючи наведене, з урахуванням того, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ухвалено пізніше Закону №3668-VI, суд дійшов висновку, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 має пряму дію в часі та має застосовуватися до спірних правовідносин, які виникли після його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини цього Рішення Конституційного Суду України приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами втратили чинність з 13 квітня 2023 року.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах належать застосуванню норми ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яке має пряму дію, а тому відповідач допустив протиправні дії щодо обмеження позивачу розміру пенсії максимальним розміром з 01.07.2021 року при перерахунку пенсії на виконання постанови КМУ № 713 на виконання рішення суду, а тому суд вважає, що вказані вимоги є правомірними та належать задоволенню шляхом визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії позивача з 01.07.2021 року, максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.07.2021 року, перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, здійснений на підставі постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року із включенням щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн та проведеної індексації, усіх надбавок, підвищень та доплат до пенсії, з урахуванням здійснених виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.07.2021 року максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року із включенням щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити з 01.07.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) без обмеження максимальним розміром, здійснений на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року із включенням щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн та проведеної індексації, усіх надбавок, підвищень та доплат до пенсії, з урахуванням здійснених виплат.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко