Справа № 729/21/23
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 729/21/23
Провадження № 2-а/361/99/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Піший Артем Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2022 року позивач подав позовну заяву до Бобровицького районного суду Чернігівської області до відповідача, в якому просив скасувати постанову від 31.12.2022 року серія БАД № 176213 винесеної поліцейським СРПП ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Пішим Артемом Олексійовичем якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свій позов обґрунтовував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.12.2022 року серія БАД № 176213 поліцейським СРПП ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Пішим А.О. ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що позивач 31.12.2022 року о 11 год. 05 хв. керував автомобілем ЗАЗ 110248 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Бобровиця по вул. Миколи Мольченка та не увімкнув фари ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1 а ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

31.12.2022 року біля 11 год. ранку позивача дійсно зупинили працівники поліції та повідомили, що він рухався на автомобілі і при цьому не увімкнув фари ближнього світла в умовах недостатньої видимості. Позивач пояснив поліцейському, що він рухається на автомобілі в межах населеного пункту, видимість на даний час без обмежень, а тим більше більше ніж 300 метрів.

Також поліцейським СРПП ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Пішим А.О. адміністративна справа розглянута без ознайомлення позивача з матеріалами адміністративної справи, а також інспектор позбавив його права скористатися правовою допомогою та розглянув справу без його адвоката хоча позивач заявляв клопотання про справи в присутності його адвоката та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи до часу його розгляду.

17 січня 2023 року ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М. дану справу було направлено за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

21 березня 2023 року дана справа надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 21 березня 2023 року вказана справа передана судді Радзівіл А.Г.

22 березня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача посилався на те, що 31.12.2022 року о 11 год. 05 хв. в м.Бобровиця по вул. Миколи Мольченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110248 д.н.з. НОМЕР_1 та не увімкнув фари ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п.п. 19.1 а ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тому поліцейським СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Пішим А.О. було належно роз`яснено позивачу його права та складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 176213 від 31.12.2022 року.

При цьому відповідачем ОСОБА_2 під час складання вказаної постанови було долучено відео доказ, який підтверджує вчинення позивачем відповідного порушення. Вказаний відео запис долучити до відзиву неможливо, так, як згідно розділу 8 п.3, п.п.1 наказу № 1026 від 18.12.2018 ?Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису? - строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА - 30 діб, тому враховуючи вищевикладене додати відеозапис фіксації даної події не видається за можливе.

Поліцейський Піший А.О. належним чином роз`яснив позивачу його конституційні права, а потім розпочав розглядати адміністративну справу відносно ОСОБА_1 .

Позивач був належним чином ознайомлений з матеріалами справи та з доказами, поліцейським СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Пішим А.О. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову по справі серії БАД № 176213 від 31.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, останній поставив підпис та отримав примірник постанови, чим фактично погодився з постановою про адміністративне правопорушення.

Отже, ГУНП в Чернігівській області вважає, що відповідач - поліцейський Піший А.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 176213 від 31.12.2022 в порядку і в межах, передбачених законом на підставі встановлених доказів вчинення адміністративного порушення ОСОБА_1 , а тому, вказана постанова поліцейського не підлягає скасуванню.

Вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.12.2022 року ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №176213 поліцейським СРПП ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Пішим А.О. було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що позивач 31.12.2022 року о 11 год. 05 хв. керував автомобілем ЗАЗ 110248 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Бобровиця по вул. Миколи Мольченка та не увімкнув фари ближнього світла в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1 а ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, або ж доказів на спростування зазначених у позові обставин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі Дактарас проти Литви від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Салабіаку проти Франції від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії БАД № 176213 від 31.12.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, слід скасувати.

Окрім того, відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, - підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України , ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Піший Артем Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 176213 від 31.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно постанови серії БАД № 176213 від 31.12.2022 року на підставі ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.