Справа № 240/25920/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/25920/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до статей 29, 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за заявою від 28.07.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію в разі втрати годувальника відповідно до статей 29, 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за заявою від 28.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка зверталась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії в разі втраті годувальника, проте останнім відмовлено їй у призначенні такої пенсії. Позивачка не погоджується із такою відмовою, вважаючи її протиправною та такою, що порушує її права на пенсійне забезпечення, а тому звернулась до суду та просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

03.10.2023 через відділ документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначено, що до заяви про призначення пенсії не додано весь пакет документів для призначення пенсії у разі втрати годувальника, враховуючи те, що відсутнє рішення суду про встановлення факту родинних відносин та того, що згідно з наданими документами не підтверджено факт родинних стосунків, підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.

Ухвалою суду від 23.11.2023 продовжено строк розгляду справи та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області докази, зокрема подання (заяву) ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" разом з усіма доданими нею документами 28.07.2023 та 07.08.2023.

На виконання ухвали суду від 23.11.2023 відповідачем подано належним чином завірені копії документів ОСОБА_1 та копію рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Розглянувши таке звернення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, за документ, що засвідчує родинні стосунки з померлим, приймається свідоцтво про народження померлого. В свідоцтві про народження загиблого ОСОБА_2 зазначено, що його матір`ю є ОСОБА_3 . Проте, відповідно до даних паспорта № НОМЕР_1 прізвище позивачки ОСОБА_4 . Оскільки, згідно з наданими документами не підтверджено факт родинних стосунків, тому підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.

Також, листом від 10.08.2023 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача що серед наданих документів для призначення відсутні, зокрема, копії свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_7 , які необхідні для підтвердження факту родинних стосунків з померлим. У зв"язку з тим, що до заяви про призначення пенсії не додано весь пакет документів для призначення пенсії у разі втрати годувальника, враховуючи те, що відсутнє рішення суду про встановлення факту родинних відносин та того, що згідно з наданими документами не підтверджено факт родинних стосунків, підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-XII.

Вказаний Закон визначає, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 29 Закону №2262 пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

В абзаці першому ст.30 ЗУ №2262-XII зазначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Тобто, за загальним правилом право на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника мають саме непрацездатні члени сімей відповідної категорії військовослужбовців, якщо вони перебували на їх утриманні.

Водночас згідно з абзацом другим ст.30 ЗУ №2262-XII незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Частиною 4 ст. 30 Закону №2262 визначено кого слід вважати непрацездатними членами сім`ї, зокрема:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону №1058-IV або є особами з інвалідністю.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).

Порядком №3-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону.

У пункті 10 Порядку №3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Відповідно до пункту 10 Порядку №3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання пенсіонерів.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок/призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому органу ПФУ.

Таким чином, вирішення вказаного питання передбачає дві складові, а саме:

- звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та

- прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду заяви у формі розпорядчого акту.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_1 та загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білогородка Сєверодонецького району Луганської області при виконанні обов`язків військової служби у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Зі змісту заяви про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 29, 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивачем надані такі документи до пенсійного органу:

- заява про призначення пенсії від 11.07.2023;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №166;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №200;

- копію розрахунку вислуги років;

- грошовий атестат №251

- довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення №134;

- довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення №43;

- копію паспорту;

- копію картки платників податку;

- витяг з реєстру;

- копію свідоцтва про смерть;

- постанова №26;

- копію свідоцтва про народження;

- довідка №0600-0209-8/64269;

- довідка №121;

- довідка за реквізитами в АТ КБ "Приватбанк".

Розглянувши таке звернення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, для призначення пенсії в разі втрати годувальника батькам, за документ, що засвідчує родинні стосунки з померлим, приймається свідоцтво про народження померлого. В свідоцтві про народження загиблого ОСОБА_2 зазначено, що його матір`ю є ОСОБА_3 . Проте, відповідно до даних паспорта № НОМЕР_1 прізвище позивачки ОСОБА_4 . Оскільки, згідно з наданими документами, не підтверджено факт родинних стосунків, тому підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника відсутні.

Позивачем до матеріалів справи долучено свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , в якому зазначено, що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

На підтвердження родинних стосунків із ОСОБА_2 позивачкою надано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 , згідно якого 08 серпня 1988 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Надалі позивачкою був укладений шлюб з ОСОБА_6 , який розірвано 11 травня 1998 року рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області. В рішенні суду підтверджено дошлюбне прізвище позивачки - ОСОБА_8 .

04 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Житомирської області видано копію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 .

04 червня 2005 року зареєстровано шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_4 .

Відповідач заперечує право позивачки на призначення пенсії в разі втрати годувальника на підставі Закону №2262-ХІІ з огляду на відсутність свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_7 , які необхідні для підтвердження факту родинних стосунків

Оцінюючи обґрунтованість таких мотивів, суд перевірив докази, за наслідками аналізу яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу відповідної пенсії.

Судом встановлено, що до вищевказаної заяви та до позовної заяви не надані документи, на які звертав увагу відповідач у листах-відповідях позивачу, а саме: копії свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_7 , які необхідні для підтвердження факту родинних стосунків, проте суд звертає увагу, що зазначені документи додані позивачкою лише до позовної заяви, але до заяви про призначення пенсії пенсійному органу не надавались.

Разом з тим, із наданих відповідачем матеріалів встановлено, що позивачка 07.08.2023 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила прийняти рішення про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника для звернення до суду.

Таким чином, звертаючись за призначенням пенсії у разі втрати годувальника на підставі ст. 30 Закону №2262-ХІІ, позивачка не надала документи, які підтверджують родинні стосунки з загиблим, у зв`язку з чим висновок пенсійного органу про відсутність підстав для призначення відповідного виду пенсії, викладений у листах про наданні відповіді та інформації, суд визнає правомірним.

Також, правомірним є висновок відповідача щодо необхідності надання копії свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних відносин, оскільки у додатках до заяви про призначення пенсії цей документ відсутній, хоча до матеріалів позовної заяви долучений, проте суд не приймає такий доказ, так як він мав бути доданий саме до заяви про призначення пенсії.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, а саме: надання позивачем до пенсійного органу неповного пакету документів, які вимагаються законодавством, при переведенні на пенсію або призначення пенсії по втраті годувальника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

04 грудня 2023 р.