Справа № 280/8080/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 грудня 2023 року Справа № 280/8080/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» щодо ненадання позивачу та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною прирівняною посадою станом на 19.11.2019 для перерахунку пенсії з 01.12.2019 протиправними;

зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, Закону від 01.07.2014 № 1556-VII, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 3600 грн., оклад за спеціальне звання полковник поліції 2400 грн., надбавка за стаж служби в поліції 50% - 3000 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 76,21% - 6858,90 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 360 грн., надбавка за науковий ступінь кандидата наук 15% - 540 грн., доцент 25% - 900 грн., премія 52,94% - 9349,90 грн., індексації - 887,09 грн., усього - 27896,96 грн., для проведення ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії, а копію такої довідки направити позивачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідачем виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 19.11.2019, із урахуванням, зокрема, доплати за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 5 % та доплати за вчене звання доцента у розмірі 5 %. Проте, позивач зазначає, що дані доплати мають визначатися у відповідності до приписів статті 59 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, а саме у розмірі 15 % та 25 % відповідно. Крім того, вважає, що до довідки має включатися також індексація грошового забезпечення. З урахуванням викладеного просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі № 280/8080/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві послався на те, що на момент звільнення ОСОБА_1 грошове забезпечення визначалось на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка втратила чинність 01.03.2018 на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704. В той же час, на момент перерахунку пенсії позивача діяла вже постанова КМУ від 11.11.2015 № 988. Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 5 постанови КМУ № 988 та пунктів 9, 10 розділу II Порядку № 260 в довідці від 22.06.2021 № 22/6-2799 ОСОБА_1 встановлені доплати за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 5 % посадового окладу та за вчене звання доцента в розмірі 5 % посадового окладу. Що стосується включення до довідки суми індексації зазначає, що позивач із такою заявою не звертався. Також, індексація не визначена постановою КМУ № 988, як один із видів грошового забезпечення поліцейського, тому єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму індексації не нараховується та не сплачується до бюджету. Просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо строку звернення до суду слід зазначити про таке.

За правилами частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом з матеріалів справи установлено, що позивачу відмовлено у видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення листом від 18.08.2023. При цьому, до суду позивач звернувся 29.09.2023, тобто у межах встановлено ст. 122 КАС України строку. Відтак, судом не встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом, а отже клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з витягу з наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України від 30.12.2014 № 292 ос полковника міліції ОСОБА_1 , начальника факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки, звільнено з органів внутрішніх справ у запас з 31.12.2014.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Позивач має науковий ступінь кандидата наук, що підтверджується копією диплома серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Атестаційної колегії від 26.09.2012 та вчене звання доцента, про що свідчить копія атестата доцента від 28.03.2013 серії 12 ДЦ № 034548.

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 280/5101/20, виготовлено та надано позивачу довідку від 22.06.2021 № 33/6-2799 про розмір його грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби), станом на 19.11.2019, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 3600,00 грн., оклад за спеціальним званням полковник поліції - 2400,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції 50% - 3000,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції 76,21% - 6858,90 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 360,00 грн., доплата за науковий ступінь кандидата наук 5% - 180,00 грн., доплата за вчене звання доцента 5 % - 180,00 грн., премія 52,94 % - 8 776,87 грн.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нової довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 19.11.2019, із зазначенням доплат за науковий ступінь та вчене звання у розмірах, передбачених статтею 59 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, а саме у розмірі 15 % та 25 % відповідно.

Однак, листом відповідача від 18.08.2023 № 33/28-Ш-639 у виготовленні такої довідки відмовлено з огляду на те, що зазначені доплати визначаються у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї ж норми визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII (далі Закон № 1556-VII), законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України «Про освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

У відповідності до пункту 6-1 частини першої статті 1 Закону № 1556-VII заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання - заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах середнього та вищого складу Національної поліції України, начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

За правилами частини четвертої статті 13 Закону № 1556-VII державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми нормативно-правовими актами встановлювати особливі вимоги щодо: 1) управління відповідними вищими військовими навчальними закладами, закладами вищої освіти із специфічними умовами навчання, військовими навчальними підрозділами закладів вищої освіти та організації освітнього процесу в них; 2) діяльності та повноважень органів управління і громадського самоврядування у відповідних вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 3) кандидатів на посади керівників (заступників керівників) відповідних вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; 4) призначення та звільнення з посад керівників (заступників керівників) відповідних вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, їх структурних підрозділів; 5) додаткових до визначених стандартами вищої освіти компетентностей та програмних результатів навчання за відповідними освітніми програмами, порядку розроблення та затвердження освітніх програм у відповідних вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 6) формування переліку спеціалізацій підготовки здобувачів спеціалізованої освіти у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) кандидатів на посади педагогічних, науково-педагогічних та наукових працівників та конкурсного відбору на посади педагогічних, науково-педагогічних та наукових працівників у відповідних вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) реалізації прав і обов`язків педагогічних, науково-педагогічних та наукових працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 9) відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів (аспірантів), докторантів, які навчаються у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 10) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів в ад`юнктурі (аспірантурі) та докторантурі у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 11) нормативів чисельності курсантів, слухачів, ад`юнктів (аспірантів), які навчаються у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, на одну посаду науково-педагогічного працівника; 12) порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії у вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 13) формування індивідуальних навчальних планів та індивідуальних освітніх траєкторій здобувачів вищої освіти; 14) практичної підготовки осіб, які здобувають вищу освіту у відповідних вищих військових навчальних закладах, закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. Нормативно-правові акти, передбачені пунктами 8-14 цієї частини, затверджуються за погодженням із центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Таким чином, законодавством передбачено створення закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання. При цьому, основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України «Про вищу освіту».

Згідно з частиною другою статті 59 Закону № 1556-VII, науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професора - 33 відсотки посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір доплат за рахунок власних надходжень.

Підпунктом 8 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1556-VII визначено, що науковий ступінь кандидата наук після набрання чинності цим Законом прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Вказаними нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи звичайним закладом вищої освіти.

Обґрунтовуючи правомірність встановлення позивачу доплати за науковий ступінь кандидата наук та надбавки за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) у розмірі 5 % кожна, відповідач посилається на те, що грошове забезпечення поліцейських визначається відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» постановлено виплачувати: доплату за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, - у розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем; доплату за вчене звання у разі, коли особа займає посаду, що пов`язана з педагогічною або науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), - у розмірі 5, професора - 10 відсотків посадового окладу.

У той же час, як зазначено вище, до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого навчального закладу зі специфічними умовами навчання, мають застосовуватися приписи Закону України «Про вищу освіту», якими, зокрема частиною другою статті 59, установлено доплати за науковий ступінь (кандидат наук) - не менше 15 відсотків посадового окладу та за вчене звання (доцент) - не менше 25 відсотків посадового окладу.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 21.06.2023 у справі № 380/24050/21.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 9ч. 5 ст. 242 КАС України).

Що стосується позовних вимог в частині зазначення у новій довідці індексації у розмірі 887,09 грн. слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з даного питання, а отже спору про індексацію на момент звернення до суду не існувало. Звідси, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в даній частині як заявлених передчасно.

Крім того, щодо зазначення у новій довідці конкретних розмірів усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення суд зазначає, що предметом спору є саме розмір доплат за науковий ступінь кандидата наук та за вчене звання доцента; отже, в даній частині позов не підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача направити копію нової довідки позивачу суд зазначає, що такі вимоги не обґрунтовані у позовній заяві, а отже не можуть бути задоволені.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 19.11.2019, з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % посадового окладу та доплати за вчене звання доцента у розмірі 25 % посадового окладу підлягають визнанню протиправними.

Звідси, зобов`язання відповідача скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019, із зазначенням відомостей про основні та додаткові види грошового забезпечення, в тому числі доплати за науковий ступінь кандидата наук 15 % - 540,00 грн., доплати за вчене звання доцента 25 % - 900,00 грн., для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії забезпечить ефективне відновлення прав ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судовий збір», тому питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ) щодо відмови скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) станом на 19.11.2019, з урахуванням доплати за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15 % посадового окладу та доплати за вчене звання доцента у розмірі 25 % посадового окладу.

3. Зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ) скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) станом на 19.11.2019, із зазначенням відомостей про основні та додаткові види грошового забезпечення, в тому числі доплати за науковий ступінь кандидата наук 15 % - 540,00 грн., доплати за вчене звання доцента 25 % - 900,00 грн., для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 04.12.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко