Справа № 160/30665/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 грудня 2023 року Справа № 160/30665/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову «Людина, жива Жінка Тетяна Громадянка України ОСОБА_1 (Книш)» до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов «Людина, жива Жінка Тетяна Громадянка України ОСОБА_1 )» до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в прохальній частині якого позивач просить:

«1. Задовольнити мої позивні вимоги, та змусити ГУ ДМС у Дніпропетровській області -розробити та видати на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт-книжечку зразка 1994 р. в зв`язку з одруженням та заміною прізвища на прізвище мого чоловіка « ОСОБА_3 »;

2. Змусити відповідне ДМСУ: Знищити мої персональні дані, які на момент отримання ними даної заяви, знаходяться в Єдиному державному демографічному реєстрі, у тому числі Унікальний номер запису в реєстрі за яким закріплені мої персональні дані - на виконання вимог і положень Закону України «Про захист персональних даних», у встановленому законом порядку. Оскільки жодний дозвіл, підпис або будь ще Інше, ДМС та інші територіальні підрозділи від Мене - НЕ отримували, та відсутні будь-які дозволи на оцифровку, збір біометрії тіла, або обробку, збирання, використання, копіювання, передачу особистих даних про мою особу та ін.;

3. Наголосити в мотиваційній частині, що форма паспорта повинна чітко відповідати опису в Законі ЗАТВЕРДЖЕНОГО Постановою Верховної Ради України 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ про його оформлення та вказаного додатку. Також наголосити, що типографія (тобто центр який займається розробкою та друком документу) обов`язково врахував чітку не відповідність форми паспорта до Закону № 2503-ХІІ, оскільки вже за багато років потрібно виправити 5 помилок при розробці паспорта-книжки відповідно до Постанови КМУ про Український Правопис № 437 від 22 травня 2019 р. та Закону про Паспорт України № 2503-ХІІ. (Додаток 2)

(Для мене це дуже важливо, за що буду дуже Вам вдячна)

4. Звільнити від сплати державного мита та судових зборів, оскільки розробка, друк та видача паспортів відбуваються за рахунок бюджетних коштів. На підставі Відповідного положення, що чітко та фактично міститься у постанові Касаційного цивільного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 761/46977/18. Відповідно до частини третьої статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Також, зазначено, що ОСОБА_4 звільняються від сплати будь-яких зборів в зв`язку з судовими процесами пов`язаними з органами державної влади та представниками службових або посадових осіб які порушили її права та свободи.

5. Прошу наголосити, та вказати, що за чітким, фактичним рішенням Верховного Суду справи № 806/3265/17 (Пз/9901 /2/18), що: посилання ДМС на постанову КМУ від 25.03.2015 року № 302, є неприпустимим оскільки Наказ МВС від 13.04.2012 р. № 320 втратив чинність, й наразі в ДМС відсутні підстави для того, щоб постійно вимагати виконувати незаконні розпорядження. (Оскільки це нівелює законодавство, знищує конституційний лад в країні та тягне за собою кримінальну відповідальності).

6. Компенсувати мені морально психологічну шкоду на підставі фактичного попередження ДМС про Закону вимогу отримати гарантовану державою "послугу" в розробці та видачі мені паспорту книжечки. Оскільки це створює морально-психологічну шкоду та страждання для мене, і я вимушена вимагати моральну компенсацію в розмірі 1 000 000 грн. (одного мільйону гривень) (на мій власний рахунок IBAN НОМЕР_1 ) на підставі регулярного, постійного та навмисного ігнорування закону, фактичного невиконання конституційних обов`язків посадових осіб, ігнорування та перекручування норм законів, які вже чітко фактично та беззаперечно розтлумачені КСУ та ВП ВС. (Оскільки це нівелює законодавство, знищує конституційний лад в країні та тягне за собою кримінальну відповідальності).».

23.11.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, адміністративний позов залишено без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом уточнення позовних вимог, надання доказів сплати судового збору, уточнення суб`єктного складу учасників справи, надання копії всіх додатків для направлення їх учасників справи та надання належним чином завірених додатків.

На виконання вимог ухвали від 23.11.2023 року позивач подала до суду позовну заяву, в прохальній частині якої заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України №3674-VІ частини 1 пункт «г» (малозабезпечена сім`я) та врахувати майновий стан, оскільки з початку війни позивач являється безробітною. Також, просить звільнити від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України №3674-VІ частини 1 пункт 3, оскільки предметом позову є захист соціальних, сімейних прав, та відшкодування шкоди здоров`я.

Надаючи правову оцінку наведеним вище обставинам та вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату за наявності підстав, зазначених у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач вказала про тяжкий матеріальний стан та те що вона не працює, при цьому жодного доказу на обгрунтвання та на підтвердження скрутного матеріального становища позивачем не надано.

Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що вона має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Оскільки обставини, які зазначила позивач, відповідно до вказаних статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сама позивач не надає доказів наявності інших підстав для її звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наданих нею доказів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 17.10.2019 у справі №215/3786/18, від 21.10.2019 у справі № 215/1025/19, від 16.10.2019 у справі № 160/7077/19.

Щодо посилання позивача, що спір стосується захисту предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд зазначає, що в аспекті вирішення питання про доступ до суду як підставу звільнення від сплати судового збору, а саме посилання позивача на те, що спір стосується захисту предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю позивача, суд зазначає, що така підстава сама по собі не є самостійною для звільнення від сплати судового збору, без врахування судом майнового стану сторони.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинна сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду, а тому відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Станом на 05.12.2023 року позивач вимоги ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху не виконала та не усунунула зазначені в ній недоліки, у встановлений судом строк.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. 169, 248 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання «Людина, жива Жінка Тетяна Громадянка України ОСОБА_1 (Книш)» про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов « ОСОБА_4 , жива Жінка Тетяна Громадянка України ОСОБА_1 (Книш)» - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом з позовною заявою та додатками долученими до неї.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв