Справа № 140/24550/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/24550/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 11 липня 2023 року №82 щодо відмови в призначенні пенсії; зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-XII) з 03 липня 2023 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, та 03 липня 2023 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. Заява розглянута ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого йому відмовлено у призначенні пенсії з підстав проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року менше трьох років.

Із таким рішенням позивач не погоджується та зазначив, що на момент аварії та надалі проживав в селі Дольськ Волинської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. При зверненні до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку він надав довідку Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради про проживання у селі Дольськ з 01 січня 1986 року по 09 квітня 1987 року та з 02 березня 1989 року по 04 вересня 1989 року. Саме в цей період його визнано особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи, з видачею відповідного посвідчення, що є підставою для надання йому пільг та компенсацій, встановлених Законом №796-XII, в тому числі і право на пенсію зі зниженням пенсійного віку. Крім того зазначив, що оскільки станом на день аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) проживав в зоні гарантованого добровільного відселення, то він має право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.32-34). В обґрунтування цієї позиції вказав, що засобами програмного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області було визначене уповноваженим органом на розгляд заяви ОСОБА_1 від 03 липня 2023 року. За результатом розгляду документів, які були надані позивачем до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди та страховий стаж становить 35 років 03 місяці 14 днів. Поряд з тим обчислений період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення на 01 січня 1993 року становить менше трьох років, а тому у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно статті 55 Закону №796-XII зі зниженням пенсійного віку.

Відповідач вважає, що його рішення є законним, а підстави для його скасування відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03 липня 2023 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого від 11 липня 2023 року №82 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання на території гарантованого добровільного відселення на 01 січня 1993 року становить менше трьох років (1 рік 5 місяців 17 днів); страховий стаж становить 35 років 3 місяці 14 днів (а.с.7).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону №796-XII стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України від 09 березня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, встановлено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.

Частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, зменшення віку становить 4 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років (пункт 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ).

За змістом примітки до абзаців четвертого, п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону - Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі мінами).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Підставою для відмови ОСОБА_1 рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 11 липня 2023 року №82 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ вказано відсутність фактичного проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, а відтак і зниження пенсійного віку (у цьому випадку на 6 років).

Виходячи із змісту суспільних правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, період проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років станом на 01 січня 1993 року необхідно обраховувати від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року, що пов`язане із поняттям виникнення зон радіоактивного забруднення, яке у свою чергу нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, визначений у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Постанова №106).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. У свою чергу частиною третьою статті 65 Закону №796-XII передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Системний аналіз наведених положень Закону №796-XII вказує на те, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років станом на 01 січня 1993 року або не менше двох років на цю дату у зоні безумовного (обов`язкового) відселення.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачу Волинською обласною державною адміністрацією 12 квітня 1993 року було видано посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 3) як такому, що постійно працював чи працює, або проживає чи проживав у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1986 1987 роках (а.с.14).

Довідкою Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради від 03 квітня 2023 року №4709 (а.с.6), яку було надано разом із заявою про призначення пенсії, підтверджено, що позивач з 01 січня 1986 року по 09 квітня 1987 року та з 02 березня 1989 року по 04 вересня 1989 року проживав і був зареєстрований в селі Дольськ Волинської області. Довідка видана на підставі погосподарської книги села Долськ за 1986-1990 роки №2.

Згідно з додатком 1 до Постанови №106 село Дольськ Волинської області включено у перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

У спірних правовідносинах для визначення права позивача на застосування положень статті 55 Закону №796-XII період проживання слід рахувати з 26 квітня 1986 року по 09 квітня 1987 року та з 02 березня 1989 року по 04 вересня 1989 року, що становить 1 рік 5 місяців 17 днів (менше трьох років станом на 01 січня 1993 року).

При цьому, як видно з військового квитка НОМЕР_2 (а.с.8-13), ОСОБА_1 27 квітня 1987 року був призваний на строкову військову службу. 28 квітня 1987 року він був зарахований у списки військової частини НОМЕР_3 , з 12 травня 1987 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 , з 20 жовтня 1987 року у військовій частині НОМЕР_5 , звідки 28 травня 1989 року у зв`язку із закінченням служби звільнений у запас.

Відомості щодо місця знаходження військових частин, у яких проходив службу ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні. Так само відсутні докази щодо місця проживання (праці) позивача на території гарантованого добровільного відселення після закінчення строку військової служби у запас (за даними довідки Центру надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради від 03 квітня 2023 року №4709 мав місце проживання у селі Дольськ з 02 березня 1989 року по 04 вересня 1989 року).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 , який виданий 19 вересня 2002 року, ОСОБА_1 з 23 квітня 2004 року має зареєстроване місце проживання у місті Луцьку Волинської області (а.с.16-18).

Суд зауважує, що однією з обов`язкових умов для призначення пенсії на умовах статті 55 Закону №796 є досягнення особою відповідного віку.

Позивачу, який досяг на момент звернення із заявою про призначення пенсії віку 54 роки, пенсія може бути призначена у разі наявності підставі для зниження віку на 6 років.

Суд повторює, що для зниження пенсійного віку на 6 років позивачу необхідно підтвердити факт проживання (роботи, навчання, служби) у зоні гарантованого добровільного відселення з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року не менше трьох років. Тоді зниження пенсійного віку на 3 роки (початкова величина) є можливим у зв`язку із проживанням у зоні гарантованого добровільного відселення у випадку ОСОБА_1 з 26 квітня 1986 року по 09 квітня 1987 року, а ще на 3 роки за період постійного проживання (роботи, навчання, служби) протягом шести років (кожних 2 роки зараховуються за рік зниження віку).

Оскільки наданими позивачем доказами не підтверджено постійне проживання (роботи, навчання, служби) у зоні гарантованого добровільного відселення протягом необхідного часу для зниження пенсійного віку на 6 років, то відсутні підстави для висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 11 липня 2023 року №82 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у віці 54 роки.

З огляду на наведені положення нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, за встановлених у справі обставин, суд дійшов переконання про відмову у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 11 липня 2023 року №82 та зобов`язання призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку (на 6 років) на підставі Закону №796-XII з 03 липня 2023 року.

При цьому позивач не позбавлений права повторно звернутися до органу Пенсійного фонду за місцем проживання для вирішення питання про призначення пенсії за віком у разі надання документів, які підтверджують умови зниження пенсійного віку на необхідну кількість років на підставі Закону №796-XII.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу за рахунок відповідача відповідно до приписів статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська область, місто Одеса, вулиця Канатна, будинок 83, ідентифікаційний код юридичної особи 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк