Справа № 300/4046/23
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. справа № 300/4046/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправним дії та зобов`язання зарахувати страховий стаж в подвійному розмірі за період з 07.12.1982 до 17.01.2023 та здійснити з 17.01.2023 перерахунок та виплату пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі, а розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовує тим, що з 17.01.2023 їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В подальшому відповідач за відсутності на те підстав протиправно здійснив перерахунок пенсії та при здійсненні перерахунку не зарахував період роботи з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі. Вважає, що оскільки в період з 07.12.1982 до 17.01.2023 працювала в інфекційних закладах охорони здоров`я в бактеріологічних лабораторіях, посадах на яких відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає право для зарахування стажу роботи в подвійному розмірі, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погоджуються, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначило позивачу з 17.01.2023 пенсію за віком. До стуж роботи зараховано у подвійному розмірі період роботи в КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023. Підставою у не зарахуванні відповідачем стажу роботи позивача в КНП «Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області» у подвійному розмірі є відсутність правової норми в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відсутність обов`язку враховувати статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для обрахунку стажу з 01.01.2004. Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача та результатів акту перевірки документів про пільговий стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, право на обчислення стажу з урахуванням норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у позивача відсутнє, тому її пенсійну справу відповідачем приведено до норм чинного законодавства.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 17.01.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначило пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за № 2631-2262/П-02/8-0900/23 від 10.04.2023 заява позивача про призначення пенсії за віком опрацьовувалась за принципом єдиної черги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківської області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганської області. Страховий стаж складав 59 років 1 місяць 18 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,59083). Заробітна плата врахована за період з 01.07.2000 до 31.12.2022 (згідно даних персоніфікованого обліку). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 0,94629.

Після надходження актів перевірок щодо підтвердження даного стажу роботи Головним управлінням Пенсійного фонду в області було виявлено зарахування у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періодів роботи позивача: з 07.12.1982 до 03.04.1986, з 08.08.1987 до 05.03.1991, з 18.02.1992 до 04.05.1997 на посаді фельдшера-лаборанта бактеріологічної лабораторії Калуської ЦРЛ; з 18.02.1992 до 06.02.1994 на 0,5 посади лікаря-лаборанта-імунолога бактеріологічної лабораторії Калуської ЦРЛ; з 07.02.1994 до 04.05.1997, з 09.05.1997 до 31.05.1998, 06.06.1998 до 30.04.1999 на 0,5 посади лікаря-лаборанта імунолога та на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії Калуської ЦРЛ; з 01.05.1999 до 01.01.2003 на 0,5 посади лікаря-лаборанта імунолога та на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення Калуського ТМО; з 02.01.2003 до 18.11.2003, з 21.11.2003 до 22.06.2004, з 26.06.2004 до 31.01.2005 на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення Калуського ТМО; з 01.02.2005 до 29.08.2005 на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення районної лікарні Калуської районної ради; з 01.09.2005 до 31.05.2006 на посаді лікаря бактеріолога бактеріологічної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ; з 01.06.2006 до 10.06.2007 на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії центральної районної поліклініки та на 0,5 посади лікаря-бактеріолога клініко-діагностичної лабораторії стаціонарного відділення Калуської ЦРЛ; з 11.06.2007 до 01.01.2008 на 0,5 посади лікаря-бактеріолога та на 0,5 посади лікаря-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ; з 02.01.2008 до 31.12.2008 на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 посади лікаря-лаборанта з лабораторії з клінічної біохімії біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ; з 01.01.2009 по 31.12.2010 на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 посади лікаря-лаборанта з клінічної біохімії біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії КЗ "Районна лікарня Калуської районної ради"; з 01.01.2011 до 31.12.2011 на 0,5 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 посади лікаря-лаборанта біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено зарахування у подвійному розмірі тільки роботу у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я.

Після набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто з 1 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі. Тому, згідно з наданою довідкою №84 від 20.02.2023, виданої КНП "Калуська міська лікарня Калуської МР", зараховується період згідно зі статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" тільки для визначення права на пенсію з 01.01.2012 по даний час.

Пенсійну справу позивача приведено до норм чинного законодавства. Страховий стаж становить 40 років 4 місяці 19 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,40333). Розмір пенсії позивача з 17.01.2023 складає 4879,65 гривень, в тому числі: - 4 670, 35 гривень розмір пенсії за віком; 209, 30 гривень доплата за понаднормативний стаж (10 років).

Також згідно листа від 20.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області встановило переплату пенсії позивачу в сумі 5 137, 64 гривень за період 01.02.2023 до 31.03.2023 у зв`язку з тим, що при первинному призначенні внесено спеціальний стаж роботи в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 07.12.1982 по 31.12.2011. Відповідно до матеріалів пенсійної справи та результатів акту перевірки документів про пільговий стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років в Комунальному некомерційному підприємстві "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" від 07.03.2023 №0900-4403-1/1710, право на статтю 60 у позивача відсутнє. При зменшенні спеціального стажу роботи розмір пенсії змінився і становить 4 879, 65 гривень.

Позивача вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування до страхового стажу періоду роботи в КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023, звернулася до суду з вимогами про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 17.01.2023 із врахуванням при обчисленні розміру її пенсії страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період роботи в КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 по 17.01.2023.

Суд, досліджуючи наявність правових підстав для зарахування відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в подвійному розмірі періоду роботи позивача з 07.12.1982 до 17.01.2023 в Комунальному некомерційному підприємстві "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області", зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 даного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

З аналізу вказаних норм, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності відповідних записів у трудовій книжці стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, архівними установами. У випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки підприємств, установ, організацій, виписки із наказів, особові рахунки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» за №301 від 27.04.1993 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.08.2019 у справі № 654/890/17, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосував суд в даній адміністративній справі.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , довідки Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" за № 351 від 15.02.2023 ОСОБА_1 працювала на посаді фельдшера-лаборанта бактеріологічної лабораторії Калуської ЦРЛ з 07.12.1982 до 18.02.1992. З 18.02.1992 до 07.02.1994 на 0,5 посади лікаря-лаборанта імунолога бактеріологічної лабораторії. З 07.02.1994 до 01.05.1999 працювала на 0,5 посади лікаря - лаборанта імунолога та на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії. з 01.05.1999 до 02.01.2003 на 0,5 посади лікаря - лаборанта імунолога та на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення Калуського ТМО. З 02.01.2003 до 01.02.2005 на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення Калуського ТМО. З 01.02.2005 до 01.09.2005 на посаді лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії поліклінічного відділення районної лікарні Калуської районної ради. З 01.09.2005 до 11.06.2007 на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічної лабораторії центральної районної поліклініки та на 0,5 посади лікаря - бактеріолога клініко - діагностичної лабораторії стаціонарного відділення Калуської ЦРЛ. З 11.06.2007 до 02.01.2008 на 0,5 посади лікаря - бактеріолога та на 0,5 посади лікаря - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ. З 02.01.2008 до 01.01.2009 року на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 осади лікаря - лаборанта з клінічної біохімії біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ. З 01.01.2009 до 01.01.2011 року працювала на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 осади лікаря-лаборанта з клінічної біохімії біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії комунального закладу "Районна лікарня Калуської районної ради". З 01.01.2011 до 01.01.2012 на 0,5 посади лікаря - бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,5 осади лікаря - лаборанта біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії центральної районної поліклініки Калуської ЦРЛ.

З 01.01.2019 Комунальний заклад "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" реорганізовано на комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області".

З 18.06.2021 Комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад" перейменовано на Комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області".

За період роботи позивач перебувала у відпустках: з 04.04.1986 до 07.02.1987 по догляду за дитиною віком до 1-го року; з 07.02.1987 до 07.08.1987 по догляду за дитиною віком до 1,5 року; з 06.03.1991 до 28.01.1993 по догляду за дитиною віком до 2 - х років. До роботи приступила з 18.02.1992.

У відпустках без збереження заробітної плати позивача перебувала: з 05.05.1997 до 08.05.1997; з 01.06.1998 до 05.06.1998; з 19.11.2003 до 20.11.2003; з 23.06.2004 до 25.06.2004; з 30.08.2005 до 31.08.2005.

Відповідно до довідки за № 84 від 20.02.2023 позивач з 01.01.2012 до 01.11.2017 працювала на 0,50 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічного відділу та на 0,50 посади лікаря-лаборанта біохімічного відділу клініко-діагностичної лабораторії комунального закладу "Районна лікарня Калуської районної ради". З 01.11.2017 працює на 0,50 посади лікаря-бактеріолога бактеріологічного відділу клініко-діагностичної лабораторії КНП "Калуська міська лікарня Калуської міської ради".

За період роботи позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати: 10.05.2013, 17.10.2013, 12.12.2014, 17.03.2015, 19.05.2015, 25.05.2015, 29.05.2015, 09.10.2015, 12.10.2015, 17.06.2016, 17.10.2016, 27.12.2016.

З 28.10.2019 комунальний заклад "Районна лікарні Калуської районної ради" реорганізовано шляхом перетворення в КНП "Районна лікарня Калуської районної ради". З 24.02.2021 Комунальне некомерційне підприємство "Районна лікарня Калуської районної ради" перейменували на Комунальне некомерційне підприємство "Калуська міська лікарня Калуської міської ради".

Посада лікаря-бактеріолога відноситься до посад, що дає право на підвищення посадового окладу за шкідливі та важкі умови праці у зв`язку з проведеннями досліджень з живим збудником небезпечних інфекційних захворювань, з вірусами, які викликають ці захворювання пункту 2.19 Додатку 3, з використанням хімічних речовин, віднесених до алергенів згідно Додатку 7 та підпункту 2.4.5 наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я від 5 жовтня 2005 року №308/519 "Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення" до цього наказу.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 19.07.1995 "Про затвердження Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб", розробленого на виконання статті 28 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" холера, черевний тиф та паратифи, дизентерія, ієрсініози, дифтерія, менінгіт, кашлюк відносяться до небезпечних інфекційних хвороб.

Бактеріологічний відділ клініко-діагностичної лабораторії виконує вище зазначені дослідження з живим збудником небезпечних інфекційних захворювань що згідно з наказом МОЗ України відносяться до особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, тому робота в даному відділу прирівнюється до роботи в інфекційних закладах (відділеннях) і зараховується до стажу в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , довідкою Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" за № 351 від 15.02.2023 та довідкою за № 84 від 20.02.2023 підтверджено, що позивач працювала в бактеріологічних лабораторіях на різних посадах, в тому числі на посаді лікаря-бактеріолога, робота в яких прирівнюється до роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я і зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Суд зазначає, що 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

В даних правовідносинах суд встановив, що протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я.

За правилами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року у справі №160/14078/22. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність порушення прав позивача з боку відповідача щодо не зарахування періодів роботи позивача в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі.

Крім того, згідно відзиву на позовну заяву відповідач вказав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначило позивачу з 17.01.2023 пенсію за віком із зарахуванням у подвійному розмірі періоду роботи в КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023.

Однак відповідач з 17.01.2023 провів перерахунок пенсії позивача. Доказів про зарахування періоду роботи позивача з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі та доказів про наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача суду не надав. Як наслідок, є протиправними дії відповідача щодо здійснення з 17.01.2023 перерахунку пенсії позивача без врахування до страхового стажу періоду роботи з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його ефективного відновлення, керуючись повноваженнями, наданими частиною 2 статті 9, частинами 2, 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з врахуванням змісту заявлених вимог, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а належним способом захисту відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 17.01.2023 перерахунок та виплату позивачу пенсії із зарахуванням, при розрахунку розміру пенсії, відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до її страхового стажу період роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі.

Решта доводів відповідача на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

За таких обставин, суд вважає адміністративний позов позивача обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивач 24.05.2023 сплатила судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування до страхового стажу періоду роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) здійснити з 17.01.2023 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) перерахунок та виплату пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області" з 07.12.1982 до 17.01.2023 в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.