Справа № 320/11651/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Київ Справа № 320/11651/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДПС у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 14015,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у вказаному вище розмірі внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, акцизного податку, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та військового збору.

Податкові органи в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, забезпечують визначення в передбачених Податковим кодексом України та іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, а також вживають заходів щодо погашення податкового боргу у межах наданих їм повноважень, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/11651/21 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На час прийняття рішення у даній справі відзив на позовну заяву або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Крім того, слід зазначити, що правом, наданим статтею 121 та пунктом 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, на продовження встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином та/або настання обставин, що виникли у зв`язку з запровадженням воєнного стану, відповідач не скористався.

При цьому судом встановлено, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіт про успішну доставку позивачу електронного листа та конверт, направлений на адресу відповідача, який повернувся до суду не врученим із відміткою підприємства поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрована як фізична особа підприємець 15.04.2013.

Як платник податків відповідач перебуває на обліку (за основним місцем податкового обліку) в Миронівській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Київській області.

Відповідно до даних інформаційної системи оперативного обліку платежів, яка забезпечує податковий орган інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами, за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 14015,58 грн, з них: 8976,77 грн - податок на доходи фізичних осіб; 3836,99 грн - акцизний податок; 751,14 грн - військовий збір; 450,68 грн - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як вбачається з даних інтегрованих карток платника податків - відповідача (а.с. 7) та розрахунку податкового боргу (а.с. 6-7), розмір податкової заборгованості за наведеними вище видами платежів утворився внаслідок несплати ним у повному обсязі:

- самостійно визначених у податкових деклараціях та узгоджених податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік у сумі 8972,06 грн, військового збору за 2019 рік у сумі 751,14 грн та акцизного податку за травень 2019 року квітень 2020 року у сумі 3576,12 грн;

- нарахованого податковим органом грошового зобов`язання у вигляді сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 450,68 грн та штрафних (фінансових) санкцій у загальному розмірі 265,58 грн за порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб та акцизного податку.

Заходи, що вжиті податковим органом з метою виконання платником податків власних податкових обов`язків, не призвели до зменшення абсолютного значення суми податкового боргу відповідача, у зв`язку з чим Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду з даним позовом.

На підтвердження наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, ним подано до суду ряд документальних доказів, які містять відомості про:

- склад податкового боргу відповідача, дату і підстави його виникнення (копії податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2019 рік та акцизного податку за травень 2019 року квітень 2020 року (а.с. 13-76) із самостійно визначеною відповідачем сумою, відповідно, податку на доходи фізичних осіб у розмірі 9013,68 грн, військового збору у розмірі 751,14 грн та акцизного податку у розмірі 3762,00 грн; копії податкових повідомлень рішень від 04.03.2020 № 0-1015 на суму 450,68 грн, 08.04.2020 № на суму 259,65 грн, 08.04.2020 № на суму 1,22 грн, 08.04.2020 № на суму 3,70 грн та 08.04 2020 № на суму 1,01 грн (а.с. 81-82, 83-84, 86, 87, 88); розрахунок податкового боргу (а.с. 6-7) та роздруківки зворотнього боку інтегрованих карток платника податків за платежами «податок на доходи фізичних осіб» та «військовий збір» (а.с. 12), що відображають стан розрахунків відповідача з бюджетом, у тому числі розмір часткової сплати відповідачем заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у сумі 41,62 грн та акцизного податку у сумі 185,88 грн, а також залишок несплаченого податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 8976,77 грн, військового збору у сумі 751,14 грн, акцизного податку у сумі 3836,99 грн та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 450,68 грн);

- сплив строку, з яким чинне податкове законодавство пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу (копію податкової вимоги про сплату боргу від 03.10.2019 № 194604-55 на суму 1085,12 грн разом з доказами її надіслання відповідачу рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 77, зворотній бік а.с. 77).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Податок на доходи фізичних осіб в силу вимог підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 та підпункту 14.1.166 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування та сплати якого визначено розділом IV цього Кодексу.

У свою чергу, акцизний податок - це загальнодержавний непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів/продукції (підпункт 9.1.4 пункту 9.1 статті 9, підпункт 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Податок на майно в силу вимог статті 10 Податкового кодексу України належить до місцевих податків, порядок нарахування та сплати якого визначено розділом XII цього Кодексу.

В силу вимог статті 265 розділу XII Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою частиною податку на майно.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку (підпункт 266.7.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктом 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (підпункт 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Згідно з приписами пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган, він зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний рік в силу вимог підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 цього Кодексу сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

В силу вимог пунктів 111.1 та 111.2 статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Так, в силу положень пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац 2 підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 цього Кодексу при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У свою чергу сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається податковим боргом платника податків (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Порядок надіслання (вручення) платнику податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення та визначається положеннями статті 42 цього Кодексу (пункт 58.3 статті 58, пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідно до абзацу 2 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент винесення контролюючим органом податкової вимоги).

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Суд звертає увагу на те, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов`язання та наявності підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку (у тому числі направлення та вручення податкових повідомлень рішень та податкової вимоги).

Як встановлено судом, рекомендовані поштові відправлення із надісланими відповідачу податковою вимогою від 03.10.2019 № 194604-55 та податковими повідомленнями рішеннями від 04.03.2020 № 0-1015, 08.04.2020 № , 08.04.2020 № , 08.04.2020 № та 08.04.2020 № повернулись до контролюючого органу не врученими із відмітками поштової служби "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 85, 86, зворотній бік а.с. 86, зворотній бік а.с. 88, а.с. 89).

Відомостей про зміну податкової адреси у період винесення та направлення контролюючим органом податкових повідомлень рішень та вимоги про сплату боргу відповідачем суду не надано.

На час винесення рішення у даній справі податкову вимогу від 03.10.2019 № 194604-55 та податкові повідомлення - рішення від 04.03.2020 № 0-1015, 08.04.2020 № , 08.04.2020 № , 08.04.2020 № та 08.04.2020 № у зв`язку з настанням обставин, передбачених пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу, не відкликано.

Доказів сплати податкового боргу у розмірі 14015,58 грн або оскарження вказаних вище податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги відповідачем суду надано не було.

На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилась та наявна заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та акцизного податку у загальному розмірі 14015,58 грн.

У свою чергу заходи забезпечення погашення податкового боргу, що вжиті позивачем як органом стягнення, відповідають положенням пункту 87.11 статті 87, пункту 95.2 статті 95 та статті 102 Податкового кодексу України.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 14015,58 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 14015 (чотирнадцять тисяч п`ятнадцять) грн 58 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Харченко С.В.