Справа № 260/5354/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5354/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому просить:

1) Визнати протиправним і скасувати, викладене в листі від 27.03.2023 року № 1783-1513/К-02/8-0700/23, рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді періодів роботи: служби в рядах Армії 12.11.1974 року по 09.11.1977 року - 2 роки 11 місяців 28 днів; на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 року по 19.03.1986 року - 2 роки 6 місяців 19 днів; на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року - 5 років 2 місяці 12 днів; на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року- 4 роки 8 місяців 18 днів; на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року - 1 рік 4 місяці 28 днів, половини періоду навчання в юридичному ВУЗі з 01.09.1979 року по 22.06.1983 року (загальна тривалість - 3 роки 9 місяців 22 дні) тривалістю 1 рік 11 місяців, а всього 18 років 9 місяців 15 днів та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу вказані періоди до стажу роботи на посаді судді.

2) Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області рахувати ОСОБА_1 для обчислення довічного грошового утримання стаж роботи на посаді судді загальною тривалістю 39 років 11 місяців 07 днів, з яких: на посаді судді Воловецького районного суду Закарпатської області з 18.07.1997 року по 12.09.2018 року - 21 рік 1 місяць 22 дні, служби в рядах Армії 12.11.1974 року по 09.11.1977 року - 2 роки 11 місяців 28 днів; на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 року по 19.03.1986 року - 2 роки 6 місяців 19 днів; на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року - 5 років 2 місяці 12 днів; на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року - 4 роки 8 місяців 18 днів; на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року - 1 рік 4 місяці 28 днів, половини періоду навчання в юридичному ВУЗі з 01.09.1979 року по 22.06.1983 року (загальна тривалість - 3 роки 9 місяців 22 дні) тривалістю 1 рік 11 місяців до стажу роботи на посаді судді.

3) Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 86 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді від дати його призначення - з 19.02.2020 року (крайнього перерахунку відповідачем довічного грошового утримання судді позивачу).

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04.09.2018 року № 2808/0/15-18 позивач був звільнений з посади судді Воловецького районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі цього рішення ВРП, наказом по Воловецькому районному суду Закарпатської області від 12.09.2018 року № 36/02-03/18 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді цього суду з 12.09.2018 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З 10.10.2018 року позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Закарпатській області та йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у відсотках від суддівської винагороди, відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У зв`язку з невірним обрахунком розміру довічного грошового утримання позивача, останній звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача провести перерахунок довічного грошового забезпечення позивача.

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року у справі № 260/472/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в Закарпатській області № 1149 від 02.03.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

ГУ ПФУ в Закарпатській області було проведено ОСОБА_1 перерахунок довічного грошового забезпечення, водночас про обчисленні розміру такого було неправильно розраховано стаж роботи позивача на посаді судді, що вплинуло на розмір зазначеного забезпечення.

З цього приводу позивач декілька разів звертався до відповідача із заявами, в яких просив зарахувати до страхового стажу судді відповідні періоди, згідно з вимогами законодавства, а саме: навчання у ВУЗі, служби в армії та в правоохоронних органах.

Так, заявою від 21.02.2023 року позивач просив здійснити перерахунок його довічного грошового утримання з врахуванням стажу на посаді судді тривалістю 38 років з моменту його призначення та надати йому інформацію у формі довідки з посиланням на відповідні матеріали пенсійної справи щодо періодів зарахованих до стажу роботи на посаді судді та періодів, які не були зараховані до зазначеного стажу з відповідним правовим обґрунтуванням.

Листом від 27.03.2023 року № 1783-1513/К-02/8-0700/23 відповідач повідомив, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді зараховано періоди його фактичного перебування на вказаній посаді - з 18.07.1997 року по 12.09.2018 року тобто тривалістю 21 рік 1 місяць 25 днів. Цим же листом відповідач визнав, що наявними в матеріалах пенсійної справи позивача підтверджується його страховий стаж, зокрема: служба в рядах Армії 12.11.1974 року по 09.11.1977 року - 2 роки 11 місяців 24 дні, період роботи на посаді старшого інспектора ІЦ УМВС України в Закарпатській області з 01.08.1983 року по 01.09.1983 року - 1 місяць 1 день, період на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 по 19.03.1986 - 2 роки 6 місяців 19 днів; на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року - 5 років 2 місяці 12 днів; на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року - 4 роки 8 місяців 19 днів; на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року - 1 рік 4 місяці 28 днів, а також періоди роботи з 27.09.1974 року по 01.11.1974 року - 1 місяць 5 днів, з 14.12.1977 року по 30.08.1979 року - 1 рік 8 місяців 17 днів та період навчання в юридичному вузі з 01.09.1979 року по 22.06.1983 року - 3 роки 9 місяців 22 дні.

Зауважує, що обставини щодо страхового стажу позивача та періодів роботи, їх тривалості й місця роботи не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України у зв`язку з визнанням їх сторонами.

Водночас, відповідач відмовив позивачу в зарахуванні до стажу на посаді судді періодів служби в армії та на посадах слідчого й прокурора, а також половини періоду навчання у ВУЗі та, як наслідок, відмовив у перерахунку пенсії й обчисленні її із збільшенням на 2% за кожний рік згаданих періодів роботи, що підлягали зарахуванню до стажу роботи на посаді судді.

Вважаючи відмову відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання надуманою, протиправною та такою, що порушує конституційні права позивача - судді у відставці, які є невід`ємною частиною суддівської незалежності, звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх законних прав.

Ухвалою судді від 04.07.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

18.07.2023 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, зі змісту якого не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне.

Для застосування розміру 86 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить ОСОБА_1 , немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року. Але, з 18.02.2020 року з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020 року, Закон України "Про судоустрій і статус судців" №245З-VI від 07.07.2010 року в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону, а не вибірково з різних законів.

При цьому зауважує, що визначення відсотку розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді на підставі норм Закону №1402 не призводить до порушення ст. 22 Конституції України, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач згідно норм Закону № 1402, не є меншим ніж той, який був забезпечений позивачу на підставі положень Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року №2862-ХІ1.

Зважаючи на встановлені обставини справи, у Головного управління відсутні правові підстав для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами адміністративної справи, рішенням Вищої ради правосуддя від 04.09.2018 року №2808/0/15-18 позивач був звільнений з посади судді Воловецького районного суду Закарпатської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі цього рішення ВРП, наказом по Воловецькому районному суду Закарпатської області від 12.09.2018 року № 36/02-03/18 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді цього суду з 12.09.2018 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

З 10.10.2018 року позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Закарпатській області та йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у відсотках від суддівської винагороди відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У зв`язку з невірним обрахунком розміру довічного грошового утримання позивача, останній звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ ПФУ в Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСАУ в Закарпатській області № 1149 від 02.03.2020 року, зобов`язати здійснити позивачеві з 19.02.2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з базової ставки 80% суддівської винагороди повноважного судді на підставі довідки ТУ ДСАУ в Закарпатській області № 1149 від 02.03.2020 року, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення у місячний термін.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 року у справі №260/472/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області № 1149 від 02.03.2020 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області №1149 від 02.03.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.06.2021 року Закарпатським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове судове рішення по справі №260/472/21, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Закарпатській провести з 19.02.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області №1149 від 02.03.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду року у справі № 260/472/21, ГУ ПФУ в Закарпатській області проведено з 19.02.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області №1149 від 02.03.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

До стажу судді у відставці враховано період роботи на посаді судді за період з 18.07.1997 року по 12.09.2018 року, що становить 21 рік 1 місяць 25 днів.

Як зазначено відповідачем, відсотковий показник довічного грошового утримання ОСОБА_1 був визначений із урахуванням стажу роботи позивача та у відповідності із частиною 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII.

Таким чином, відповідно до набутого позивачем суддівського стажу 21 рік 1 місяць 25 днів, а саме наявних повних 20 років стажу дали право на отримання 50 процентного розрахунку пенсії від заробітку + за 1 понаднормових років роботи додатково зараховано 2%, що в сукупності у позивача склало 52% розрахунку пенсії від заробітку.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не врахування періодів служби в армії та на посадах слідчого й прокурора, а також половини періоду навчання у ВУЗі, оскільки такі порушують його право на належне грошове утримання судді у відставці.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, попередній Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно з ч. 1 статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними відповідного віку. При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 2 статті 142 Закону №1402-VIІ).

Згідно з ч. 3 статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з абзацом 4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Так, станом на дату призначення (обрання) позивача суддею статус суддів визначали положення Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ). Кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень (частина 1 статті 43 Закону №2862-ХІІ).

Абзацом 2 частини 4 цієї статті Закону передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

В період дії положень статті 43 Закону №2862-ХІІ правове регулювання поняття стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, було додатково врегульовано і іншими нормативно-правовими актами.

Так, за змістом статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20.03.2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи вищенаведене законодавство, яке діяло на момент набуття відповідного необхідного стажу, а також на час виходу позивача у відставку, суддя має право на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і календарного періоду проходження строкової військової служби.

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих, календарного періоду проходження строкової військової служби, половини періоду навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах і врахування для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, - є неправомірним.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 05.12.2019 у справі № 592/2737/17, від 24.03.2020 у справі № 227/766/17 щодо аналогічних правовідносин.

Отже, до стажу позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім періоду роботи на посаді судді, належить загалом зарахувати: період проходження строкової військової служби в Збройних силах СРСР з 17.11.1974 року по 09.11.1977 року, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року, період роботи на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 року по 19.03.1986 року, період роботи на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року, період роботи на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року, період роботи на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 86 відсотків від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді від дати його призначення - з 19.02.2020 року (крайнього перерахунку відповідачем довічного грошового утримання судді позивачу), не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Так, відповідач відмовив позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з мотивів відсутності, на думку відповідача, підстав для зарахування до стажу позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім періоду роботи на посаді судді, періодів служби в армії та на посадах слідчого й прокурора, а також половини періоду навчання у ВУЗі.

Відтак, спору щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час звернення позивача до суду у цій справі не існувало.

Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку та виплаті перерахованих сум будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Вищенаведене відповідає правовому висновку, викладеному у рішенні Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 16.06.2020 року, прийнятому у зразковій справі № 620/1116/20 (провадження № Пз/9901/5/20).

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, суд констатує, що відповідачем не доведено, а позивачем спростовано неправомірний характер дій щодо не зарахування до його стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім періоду роботи на посаді судді, періодів служби в армії та на посадах слідчого й прокурора, а також половини періоду навчання у ВУЗі, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4 ) про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не врахування до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби в Збройних силах СРСР з 17.11.1974 року по 09.11.1977 року, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року, періоду роботи на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 року по 19.03.1986 року, періоду роботи на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року, періоду роботи на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року, періоду роботи на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: період проходження строкової військової служби в Збройних силах СРСР з 17.11.1974 року по 09.11.1977 року, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1979 року по 01.07.1983 року, період роботи на посаді слідчого СВ Ужгородського МВВС України в Закарпатській області з 01.09.1983 року по 19.03.1986 року, період роботи на посаді слідчого, старшого слідчого Воловецького РВ УМВС України в Закарпатській області з 20.03.1986 року по 01.06.1991 року, період роботи на посаді слідчого прокуратури Воловецького району з 01.06.1991 року по 19.02.1996 року, період роботи на посаді старшого помічника прокурора Воловецького району з 20.02.1996 року по 17.07.1997 року.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті