Справа № 320/6197/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Київ № 320/6197/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Самородської Т.Ю., представника позивача Серта О.В., представника Головного управління ДПС у Київській області Новікової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Київській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області ДПС України №1 від 10.02.2022;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області ДПС України №3803/0709 від 10.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 09.09.2021 №1922-п була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в т. ч. З питань ЄСВ. За результатами перевірки був складений акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886. В Акті перевірки (розділ IV, стор. 69) зроблений висновок, про: заниження ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 43 595 053,00 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 190 850,00 грн, за 2019 рік на суму 135 468,00 грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за 1 півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн; заниження ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» податку з доходу нерезидента на суму 23 523 529,00 грн, в т.ч. за 2 квартал 2021 р. на суму 23 523 529,00 грн. ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не погодилося з висновками, що відображені у акті перевірки, як безпідставними та необґрунтованими та надало свої вмотивовані заперечення. 08.02.2022 ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» було отримано лист від ГУ ДПС у Київській області вих. №2778/12/-10-36-07-01 від 03.02.2022, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у наступній редакції: Перевіркою встановлено порушення ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД»: занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 43 595 053,00 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 190 850,00 грн, за 2019 рік на суму 135 468,00 грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн; занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000,00 грн, в т ч. за 2 квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00 грн».

За результатами перевірки на підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А) були винесені податкові повідомлення рішення: №1 від 10.02.2022, яким нарахований податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, (код платежу 11020300) у сумі 43 595 053,00 грн і сума штрафних санкцій у розмірі 32 631,80 грн (було отримане ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» 17.02.2022); №3803/0709 від 10.02.2022, яким нарахований податок на прибуток іноземних юридичних осіб (код платежу 11020500) у сумі 9 300 000,00 грн (було отримане ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» 15.02.2022);

Позивач вважає податкові повідомлення рішення незаконними, необґрунтованими, прийнятими на підставі повністю незаконних висновків контролюючого органу та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що у ході перевірки ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не надано жодних підтверджуючих документів стосовно отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , всі акти наданих послуг є одно питними, послуги повторюються із місяця і місяць, не зазначено жодних часових проміжків виконання послуг, де як і коли вони виконувались, скільки витрачено часу на дані роботи, та результат від надання даних послуг , звітів про виконані роботи. Зокрема, не надано: 1) створених звітів відповідно до вимог замовника, звіту з продажів по постачальнику, відсутні результати від даних послуг, відсутня інформація про витрачені ресурси та виконання в часовому проміжку, тощо; 2) відсутня інформація та документальне підтвердження про дії, які вчинялись з налаштування у програмне забезпечення, не надано інформації яка передавалась замовником та необхідна для внесення в ПЗ.

Разом з тим, відповідно до первинних документів та бухгалтерського обліку, наданого до перевірки, було встановлено наявність договорів про відшкодування витрат ДП МА «Бориспіль» на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД». За покликанням відповідача, укладені договори між ДП МА «Бориспіль» та ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» №80.1-14/1-24 від 09.09.2014, №80.1-14/1-25, №80.1-14/1-26 від 09.09.2014, №80.1-14/1-27 від 09.09.2014, №80.1-14/1-28 від 09.09.2014, №80.1-14/1-29 від 09.09.2014 та №80.1-14/1-30 від 09.09.2014 однотипні, в даних договорах змінюється лише площа орендованих приміщень та договір оренди даних приміщень. До перевірки позивачем не було надано акти приймання здачі виконаних послуг за період з 01.04.2020 по 30.06.2021.

Відповідачем зазначено, що проведеною перевіркою встановлено порушення пп. 141.4.1, 141.4.2, п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 в сумі 23 523 529 грн, у тому числі за ІІ квартал 2021 в сумі 23 523 529 грн. На підставі до аналізу документів, відповідач прийшов до висновку, що метою здійснення господарських операцій з нерезидентом T.R.P. TRAVEL RETAIL PERTNERS LIMITED було безпосереднє отримання переваг, які надаються міжнародним договором у вигляді застосування пониженої ставки податку. За покликанням відповідача, під час здійснення виплати дивідендів на користь компанії T.R.P. TRAVEL RETAIL PERTNERS LIMITED безпідставно застосовано ставку податку у розмірі 5% відповідно до п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції. У відповідності до вимог п.п. б) п. 2 ст. 10 Конвенції, встановлено, що під час виплати дивідендів ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» мало сплатити податок з доходів нерезидента у розмірі 10%. Проведеною перевіркою, за покликанням відповідача, було встановлено порушення пп. 141.4.1, 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000 грн, у тому числі за ІІ квартал 2021 в сумі 9 300 000 грн. З огляду на, що відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачем також подані додаткові пояснення на обґрунтування своєї позиції. Так, відповідач зазначив, що у період часу з 2019 по І квартал 2021, відповідно до вимог п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції, компанія T.R.P. TRAVEL RETAIL PERTNERS LIMITED прямо володіла 100% ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», разом з цим, вимоги Конвенції щодо внесення в капітал компанії інвестиції в розмірі щонайменше 100000 євро, що виплачує дивіденди не виконані, оскільки у період часу з 2019 по І квартал 25021 інвестиції в капітал ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» з боку компанії «BF AND GH HOLDING UKRAIN LTD» (попередній учасник) не здійснювалася, а розмір внеску до статутного капіталу становив 884 грн. Разом з цим, відповідно до рішення засновника нарахування та виплата дивідендів здійснювалась за результатами розподілу прибутку за 2019 та 2020 та І квартал 2021. Відповідач зверну увагу суду на хронологію подій, яка свідчить проте, що операція була направлена на отримання податкової вигоди. Тобто, 20.05.2021 статутний капітал було збільшено, і наступного дня 21.05.2021 здійснено виплату дивідендів, що дало підстави відповідачу вважати, що переважною метою здійснення відповідної господарської операції було безпосереднє отримання переваг, які надаються міжнародним договором у вигляді застосування пониженої ставки податку. Будь яка операція, яка відбувається відповідно до Конвенції про уникнення подвійного оподаткування, має обґрунтовуватись економічною метою, яка не пов`язана з отриманням податкових вигод та ухиленню від сплати податків, проте сукупність дій (хронологія подій) позивача, свідчить про те, що основною метою діяльності, було отримання податкової пільги, яка полягала у безпідставному застосуванню ставки податку у розмірі 5% відповідно до п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 задоволено клопотання представника позивача та призначено судово-економічну експертизу документів бухгалтерського обліку в адміністративній справі №320/6197/22.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 про призначення експертизи залишено без змін.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 28.12.2022 №26252/22-72/33050 ч33053/22-72, по - перше, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 № 23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС У Київській області від 03.02.2022 №2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» статей 1, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 43 595 053,00грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 190 850,00грн, за 2019 рік на суму 135 468,00грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00грн, документально не підтверджується.

По друге, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 № 23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» підпункту 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000, 00 грн, в т.ч. за ІІ квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00грн., документально не підтверджується.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою запису Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» () є 07.06.2010, номер запису: 0001717. Розмір статутного капіталу складає 367 2002,00 грн. Основними видами діяльності є: 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (основний) 79.90 Надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах 47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах 47.64 Роздрібна торгівля спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах 47.65 Роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах 56.30 Обслуговування напоями 73.11 Рекламні агентства 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

В період з 28.09.2021 по 14.12.2021 (з продовженням з 27.10.2021 по 09.11.2021, з зупинкою з 04.11.2021 по 14.12.2021 та поновленням з 15.12.2021 по 20.12.2021) Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 09.09.2021 №1922-п була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль, а дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в т. ч. з питань ЄСВ. За результатами перевірки був складений акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886. В Акті перевірки (розділ IV, стор. 69) зроблений висновок, про: 1) заниження ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» податку на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 43 595 053,00 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 190 850,00 грн, за 2019 рік на суму 135 468,00 грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за 1 півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн; 2) заниження ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» податку з доходу нерезидента на суму 23 523 529,00 грн, в т.ч. за 2 квартал 2021 р. на суму 23 523 529,00 грн.

Позивач не погодився з висновками, що відображені у акті перевірки, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими та надав свої вмотивовані заперечення. 08.02.2022 позивачем було отримано лист від ГУ ДПС у Київській області вих. №2778/12/-10-36-07-01 від 03.02.2022, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у наступній редакції: «Перевіркою встановлено порушення ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД»: 1) занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 43 595 053,00 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 190 850,00 грн, за 2019 рік на суму 135 468,00 грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн; 2) занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000,00 грн, в т ч. за 2 квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00 грн».

За результатами перевірки на підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А) були винесені податкові повідомлення рішення:

- 1 від 10.02.2022, яким нарахований податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, (код платежу 11020300) у сумі 43 595 053,00 грн і сума штрафних санкцій у розмірі 32 631,80 грн (було отримане ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» 17.02.2022);

- №3803/0709 від 10.02.2022, яким нарахований податок на прибуток іноземних юридичних осіб (код платежу 11020500) у сумі 9 300 000,00 грн (було отримане ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» 15.02.2022).

Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено таке.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у ході проведення перевірки встановлено наявність взаємовідносин ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» з ФОП ОСОБА_1 . Вказує, що у ході проведення перевірки ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не надано жодних підтверджуючих документів стосовно отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , всі акти наданих послуг були однотипними, послуги повторювалися із місяця в місяць, при цьому не зазначено жодних часових проміжків виконання послуг, де як, і коли вони виконувались, скільки витрачено часу на дані роботи, та результат від надання даних послуг, звітів про виконані роботи. Відповідач відмітив, що платником податків, тобто позивачем, не було надано контролюючому органу документального підтвердження стосовно отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , а саме: 1) не надано створених звітів відповідно до вимог замовника, звіту з продажів по постачальнику, були відсутні результати від даних послуг, також відсутня інформація про витрачені ресурси та виконання в часовому проміжку, тощо; 2) відсутня інформація та документальне підтвердження про дії, які вчинялись з налаштування у програмне забезпечення (далі - ПЗ), не надано інформації яка передавалась замовником та необхідна для внесення у ПЗ. Крім того, відповідач зазначає, що ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не надало жодних деталізованих звітів, які могли б більш детально розшифрувати зазначені в актах послуги. Також до перевірки не було надано будь-яких інших документів, які б містили інформацію стосовно результатів наданих послуг, їх якісних та кількісних показників.

Відповідач відмічає, що позивач, же не вчиняв будь-яких дій, які передбачені нормами Податкового кодексу України, щодо надання (надіслання) ним первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів до контролюючого органу ні під час перевірки ні під час розгляду заперечень. А надані до перевірки документи не розкривають весь спектр наданих послуг (що саме було здійснено, і з якою метою, їхній вплив на господарську діяльність підприємства та економічний ефект від даних послуг).

У різних за датами актах надані послуги повторюються. У вище перелічених актах не було зазначено період надання послуг, не зазначено використані ресурси для таких послуг як матеріальні так і людські. Крім того, позивач не надав інформації стосовно забезпечення ФОП ОСОБА_1 всією інформацією та документацією, необхідною для виконання ним своїх зобов`язань.

На думку відповідача діяльність з ФОП ОСОБА_1 , має ознаки відсутності здійснення операцій, а саме: 1) неможливість реального здійснення зазначених операцій з отримання послуг;відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності; 2) невідповідність інформації в документах наданих до перевірки з дійсністю. Відповідач зазначає, що скріншоти не розкривають інформації про надані послуги і що ці послуги здійснені ФОП ОСОБА_1 . Копії Договорів про надання ліцензій на програмне забезпечення та передоплати на оновлення підтверджують використання ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» програмного забезпечення - Microsoft Navision (оновлена назва Microsoft Dynamics NAV), а не взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 . Тобто, відповідачем встановлено відсутність проведення операцій по наданню комп`ютерних послуг та встановлено діяльність спрямовану на здійснення операцій з надання податкової вигоди ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» з метою штучного формування витрат, які не мають реального характеру. У зв`язку з вищенаведеним неможливо підтвердити зв`язок таких витрат з господарською діяльністю ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД». Сам факт наявності у ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» актів наданих послуг (робіт), інших документів з посиланням на надання послуг, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

За покликанням відповідача, ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» документально не підтверджено отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 та завищено показники рядку 2150 Звіту про фінансові результати «Витрати на збут» на загальну суму 2 799 280 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 1 060 280 грн., за 2019 рік у сумі 752 600 грн., за 2020 рік у сумі 402 240 грн., за І півріччя 2021 року у сумі 584 160 грн.

З приводу наведеного судом встановлено наступне.

Послуги з виконання робіт у програмному забезпеченні Microsoft Navision позивачу надавалися ФОП ОСОБА_1 на підставі договору на надання послуг у сфері інформаційних технологій №0118 від 14.03.2018. Предметом договору були послуги у програмному забезпеченні Microsoft Navision з налаштування акцій відповідно до вимог позивача у магазинах безмитної торгівлі, додавання артикулів до бази даних, створення звітів відповідно до вимог Замовника, створення дисконтних карт та купонів зі знижками, а також роботи з іншим програмним забезпеченням Замовника. В якості обґрунтування відсутності права позивача на витрати в акті перевірки, результатах розгляду заперечень, ППР№1 відповідачем наведені дві основні причини: 1) в ході перевірки позивачем не надано жодних підтверджуючих документів стосовно отриманих послуг, 2) і, як результат, «відсутності документального підтвердження», контролюючим органом «встановлено відсутність проведення операцій по наданню комп`ютерних послуг».

Наведене спростовується висновком експерта за результати проведення судової економічної експертизи №26252/22-72/33050 від 28.12.2022. Відповідно до якої в матеріалах справи наданої на дослідження наявний акт Головного управління ДПС у Київській області Державної податкової служби України від 17.09.2019 № 28.12.2021 № 23333/10-36-07-01/36953886 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (код за ЄДРПОУ - 36953886)» (надалі - Акт перевірки). Як вбачається з Акта перевірки, ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» порушило вимоги ст.1, ст.8, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998 № 318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 №27/4248 (із змінами та доповненнями), п.п. 14.1.11, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2575-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого занижено суму податку на прибуток підприємств у період, що перевірявся, на загальну суму 43 595 053,00грн., у тому числі у періодах: за 2018 рік - на суму 190 850грн.; за 2019 рік - на суму 135 468грн.; за 2020 рік - на суму 19 266 432грн.; за І півріччя 2021 року - на суму 24 002 303грн. Висновки Акта перевірки стосуються питання фінансово-господарських відносин ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBEJ1 Р1ТЕЙЛ ЛТД» з ФОП ОСОБА_1 за період з 14.03.2018 по 30.06.2021 та з ДП «МА «Бориспіль» за період з 01.01.2020 по 30.06.2021. В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна копія договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій (надалі - Договір № 0118), який укладено між ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBEJI РІТЕИЛ ЛТД» (надалі - Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 , Виконавець). Згідно п.1.1 ст.1 Договору № 0118, Виконавець на вимогу Замовника надає послуги з виконання робіт у програмному забезпеченні Microsoft Navision (налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі, додавання артикулів до бази даних, створення звітів відповідно до вимог Замовника, створення дисконтних карт та купонів зі знижками), а також проводить роботи з іншим програмним забезпеченням Замовника. Згідно п.1.2 ст.1 Договору № 0118, Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю за перераховані вище послуги винагороду (надалі - Винагорода) згідно з умовами Договору. Згідно п.1.3 ст.1 Договору № 0118, на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг відповідно до умов цього Договору, складається акт за фактом виконаних робіт. Згідно п.3.1 ст.З Договору № 0118, Виконавець надає Замовнику підписаний акт приймання/передавання наданих послуг/виконаних робіт (надалі - Акт). Згідно п.3.2 ст.3 Договору № 0118, Замовник протягом 5 днів з дня отримання Акта надсилає Виконавцю підписаний примірник Акта або мотивовану відмову від прийняття робіт чи послуг. Якщо протягом цього часу Замовник не надав підписаний Акт чи вмотивованої відмови, Акт приймання робіт/послуг вважається підписаний Сторонами. У разі мотивованої відмови Замовника від прийняття робіт/послуг, Сторони укладають двосторонній акт поро усунення недоліків із зазначенням строків їх виконання. Згідно п.7.1 ст.7 Договору № 0118, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін. Згідно п.7.2 ст.7 Договору № 0118, дія цього Договору набуває чинності від моменту, визначеного у п.7.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2018 року. Якщо до 01 грудня 2018 року одна із Сторін письмово не повідомила іншу Сторону про своє бажання не продовжувати дію цього Договору, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік. Договір від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій підписаний від імені представників сторін, підписи скріплені печаткою Замовника.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, були наявні копії однотипних договорів від 08.09.2017 № LC170903, від 29.08.2018 № LC180804, від 30.08.2019 № LC190830, від 14.09.2020 № LC200903 про надання ліцензії на програмне забезпечення та підписки на оновлення з додатками (надалі - Ліцензійні договори), які укладені між ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (надалі - Субліцензіат) та ТОВ «Бізнес Солюшнс Адвайзер» (надалі - Субліцензіар) про які вказував відповідач.

Договори від 08.09.2017 № LC170903, від 29.08.2018 № LC180804, від 30.08.2019 № LC190830, від 14.09.2020 № LC200903 про надання ліцензії на програмне забезпечення та підписки на оновлення підписані від імені представників сторін, підписи скріплені печатками сторін. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» для виконання робіт у програмному забезпеченні Microsoft Navision (налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі, додавання артикулів до бази даних, створення звітів відповідно до вимог Замовника, створення дисконтних карт та купонів зі знижками), яке використовувалось на підставі договорів про надання ліцензії на програмне забезпечення та підписки на оновлення з додатками, а також проведення робіт з іншим програмним забезпеченням уклало договір від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами і доповненнями) (надалі - Закон № 996). Цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (надалі- підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов`язковим видом обліку, що ведеться підприємством безперервно з дня його реєстрації до моменту ліквідації підприємства (п.2 ст.3, ст.8 Закону № 996-XIV). Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити (п. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV): назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції (факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів), включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (із змінами та доповненнями) (далі - Положення № 88)). Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення (п.2.2 Положення № 88). Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця (п.3 ст.9 Закону № 996-XIV).

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (п.5 ст.9 Закону № 996-XIV). Документи, створені засобами обчислювальної техніки на машинозчитуваних носіях, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови надання їм юридичної сили і доказовості (п.2.3 Положення № 88). В п.2.4 Положення № 88 передбачено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, тощо. Отже, для цілей бухгалтерського та податкового обліку документальним підтвердженням здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання є належним чином оформлені первинні документи та інформація що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, повинна систематизуватись на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні акти надання послуг до договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій, перелік актів надання послуг до договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій зазначений на стор.13 15 Акту перевірки. Наявні в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні акти надання послуг до договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій мають усі обов`язкові реквізити, передбачені ст.9 Закону № 996-XIV та п.2.4 Положення № 88, тобто є первинними документами та підтверджують факти здійснення господарських операцій по договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій. За результатами дослідження вищезазначених актів надання послуг експертом встановлено, що за період з 14.03.2018 по 30.06.2021 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надано послуг згідно договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій на загальну суму 2 799 280,00грн., в тому числі: за 2018 рік - на суму 1 060 280,00грн.; за 2019 рік - на суму 752 600,00грн.; за 2020 рік - на суму 402 240,00грн.; за І півріччя 2021 року - на суму 584 160,00грн.

В актах надання послуг до договору від 14.03.2018 №0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій в графі «Найменування робіт, послуг» зазначено: - роботи у ПЗ Navision по а/п Бориспіль: 1) налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі; 2) додавання артикулів до баз даних; - створення звітів відповідно до вимог Замовника; 3) роботи у ПЗ Navision по а/п Жуляни: 4) налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі; 5) додавання артикулів до баз даних; - створення звітів відповідно до вимог Замовника; 6) роботи у ПЗ Navision по а/п Одеса: 7) налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі; 8) додавання артикулів до баз даних; 9) створення звітів відповідно до вимог Замовника. Як зазначалось вище, згідно п.1.1 ст.1 Договору № 0118, Виконавець на вимогу Замовника надає послуги з виконання робіт у програмному забезпеченні Microsoft Navision (налаштування акцій відповідно до вимог Замовника у магазинах безмитної торгівлі, додавання артикулів до бази даних, створення звітів відповідно до вимог Замовника, створення дисконтних карт та купонів зі знижками), а також проводить роботи з іншим програмним забезпеченням Замовника.

Отже, зміст та обсяг господарських операцій, які зазначені в актах надання послуг до договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій цілком відповідають предмету договору (п.1.1 ст.1) від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій.

Відповідно до ст. 1 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Втирати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за № 27/4248 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 16), це Положення (стандарт) визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності. Згідно ст.2 Положення № 16, норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (надалі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності). Відповідно до ст.4 Положення № 16, терміни, що наведенні в положенні бухгалтерського обліку, мають таке значення: елемент витрат - сукупність економічно однорідних витрат; прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом; нормальна потужність - очікуваний середній обсяг діяльності, що може бути досягнутий за умов звичайної діяльності підприємства протягом кількох років або операційних циклів з урахуванням запланованого обслуговування виробництва; об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Згідно ст.5 та ст.6 Положення № 16, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Згідно ст. 7 Положення № 16, витрати визнаються витратами певного періоду з визнанням доходу, для отримання якого вони здійсненні. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були Згідно ст. 15 Положення № 16, до складу загальновиробничих витрат включаються: 1. Витрати на управління виробництвом (оплата праці апарату управління цехами, дільницями тощо; відрахування на соціальні заходи й медичне страхування апарату управління цехами, дільницями; витрати на оплату службових відряджень персоналу цехів, дільниць тощо). 2. Амортизація основних засобів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення. 3. Амортизація нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення. 4. Витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення. 5. Витрати на вдосконалення технології й організації виробництва (оплата праці та відрахування на соціальні заходи працівників, зайнятих удосконаленням технології й організації виробництва, поліпшенням якості продукції, підвищенням її надійності, довговічності, інших експлуатаційних характеристик у виробничому процесі; витрати матеріалів, купівельних комплектуючих виробів і напівфабрикатів, оплата послуг сторонніх організацій тощо). 6. Витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання виробничих приміщень. 7. Витрати на обслуговування виробничого процесу (оплата праці загальновиробничого персоналу; відрахування на соціальні заходи, медичне страхування робітників та апарату управління виробництвом; витрати на здійснення технологічного контролю за виробничими процесами та якістю продукції, робіт, послуг). 8. Витрати на охорону праці, техніку безпеки і охорону навколишнього природного середовища. 9. Інші витрати (внутрішньозаводське переміщення матеріалів, деталей, напівфабрикатів, інструментів зі складів до цехів і готової продукції на склади; нестачі незавершеного виробництва; нестачі і втрати від псування матеріальних цінностей у цехах; оплата простоїв тощо). Згідно ст.16 Положення № 16, загальновиробничі витрати поділяються на постійні і змінні. До змінних загальновиробничих витрат належать витрати на обслуговування і управління виробництвом (цехів, дільниць), що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно до зміни обсягу діяльності. Змінні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо), виходячи з фактичної потужності звітного періоду. До постійних загальновиробничих витрат відносяться витрати на обслуговування і управління виробництвом, що залишаються незмінними (або майже незмінними) при зміні обсягу діяльності. Постійні загальновиробничі витрати розподіляються на кожен об`єкт витрат з використанням бази розподілу (годин праці, заробітної плати, обсягу діяльності, прямих витрат тощо) при нормальній потужності. Нерозподілені постійні загальновиробничі витрати включаються до складу собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у періоді їх виникнення. Загальна сума розподілених та нерозподілених постійних загальновиробничих витрат не може перевищувати їх фактичну величину. Перелік і склад змінних і постійних загальновиробничих витрат установлюються підприємством. Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов`язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов`язки і відповідальність платників визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (надалі - ПКУ № 2755-VI). Згідно норм п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ № 2755-VI, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні платіжні доручення щодо перерахування коштів ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBEJI РІТЕИЛ ЛТД» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за договором від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій.

Вищезазначені платіжні доручення відповідають вимогам Закону № 996-XIV, Закону № 2346, Положення № 88, Положення № 566, Положення № 254 та Положення № 75.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 ст.2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.02.1999 за №56/3349 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 566), підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів (не паперовій формі) повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису).

Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів можуть мати й інші додаткові реквізити. Документи, які надають клієнти банку, повинні мати підписи уповноважених службових осіб клієнта та відбиток його печатки. Підписи на всіх документах, а також печатки мають відповідати заявленим їх зразкам, а підтвердження достовірності підпису на документі в електронному вигляді обумовлюється в договорі про обслуговування клієнта через систему електронних платежів «клієнт - банк». Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Відповідно до п.п.2.1.3 п.2.1 ст.2 Положення № 566, план рахунків банку - систематизований перелік рахунків бухгалтерського обліку, що використовується для детальної та повної реєстрації всіх операцій і для забезпечення потреб складання фінансової звітності. Враховуючи особливості побудови аналітичного рахунку, банки самостійно визначають власну систему аналітичного обліку, створюючи внутрішній план рахунків (сукупність усіх аналітичних рахунків банку). Внутрішній план аналітичних рахунків має передбачати опис характеристики кожного рахунку або групи рахунків, порядок їх відкриття та закриття, а отже, має бути визначений відповідальний за його супроводження (на рівні банку - юридичної особи). Всі рахунки, що відкриваються юридичним і фізичним особам, а також рахунки за внутрішніми операціями банку реєструються в книзі відкритих рахунків, яка ведеться в розрізі балансових рахунків четвертого порядку та включає такі позиції щодо рахунку: номер балансового рахунка; номер особового рахунка; код контрагента; найменування контрагента; дата відкриття рахунка; дата закриття рахунка. У відповідності до п.4.1 ст.4 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» від 18.06.2003 № 254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 08.07.2003 за № 559/7880 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 254), операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Згідно п.4.2. ст.4 Положення № 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Відповідно до п.4.3 ст.4 Положення № 254, первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Згідно п. 4.6 ст. 4 Положення №254, меморіальні документи застосовуються банками для здійснення ці відображення обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно- правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно - правовими актами Національного банку). Згідно п.4.7 ст.4 Положення № 254, внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами. Приписами п.4.10 ст.4 Положення № 254 передбачено, що первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Згідно п.22 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 (надалі - Положення № 75), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться банком. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно п.23 Положення № 75, бухгалтерський облік та фінансова звітність банку ґрунтуються на принципах, визначених у Концептуальній основі міжнародних стандартів фінансової звітності. Згідно п.1 ст.9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Згідно п.41 Положення № 75, операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Згідно п.42 Положення № 75, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п.43 Положення № 75, первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. Згідно п.46 Положення № 75, меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Згідно п.47 Положення № 75, внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами. Згідно п.51 Положення № 75, первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ (із змінами та доповненнями) (надалі Закон № 2346), Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976 (із змінами та доповненнями) (надалі Інструкція НБУ № 22), безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Відповідно до ст.30 Закону № 2346, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Згідно із Законом № 2346, положеннями Інструкції НБУ № 22, власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Починаючи з дати валютування (дата зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки), кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Виписка з рахунку банку відображає за певний період по цьому рахунку всі операції, здійснення кожної з яких підтверджується окремими документами. Пунктом 1.30 ст.І Закону № 2346 та п.1.4 ст.1 Інструкції НБУ № 22 визначено, що розрахунковим документом, який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ, визначеної в ньому суми коштів, зі свого рахунка на рахунок отримувача, є платіжне доручення. Тільки на підставі платіжних доручень (або іншого аналогічного документу) формуються зведені банківські документи - виписки з рахунку в банку.

Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства, саме платіжні документи, платіжні доручення, виписки з рахунку в банку, в яких зазначено дату, суму перерахування та призначення платежу, відповідно є документальним підтвердженням переказу визначених в цих документах сум з рахунку платника на рахунок отримувача.

Наведене респондується з платіжними дорученнями щодо перерахування коштів позивачем на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за договором №0118 від 14.03.2018 про надання послуг у сфері інформаційних технологій.

Згідно Наказів «Про облікову політику» від 04.01.2020 та від 03.01.2021 ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» визначено, що ведення бухгалтерського обліку товариства здійснюється за принципами і методами, передбаченими Національними положеннями (стандартами) фінансової звітності/бухгалтерського обліку (НСФЗ/НСБО), та податкового обліку згідно з Податковим кодексом України. Згідно вимог п.44.1 ст.44 ПКУ № 2755-VI, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 ЦК України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному ст.50 цього Кодексу. Згідно вимог п.44.2 ст.44 ПКУ № 2755-VI, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна картка рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період жовтень 2017 року - червень 2021 року по контрагенту ФОП ОСОБА_1 . Згідно даних картки рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період жовтень 2017 року - червень 2021 року по контрагенту ФОП ОСОБА_1 за вищезазначений період ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» отримало від ФОП ОСОБА_1 послуги згідно договору від 14.03.2018 № 0118 на надання послуг у сфері інформаційних технологій на загальну суму 2 799 280,00грн., які були сплачені в повному обсязі. Згідно норм п.п.134.1, п.п.134.1.2 п.134.1 ст.134 ПКУ № 2755-VI, об`єктом оподаткування, зокрема, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку) збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно ж до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку); дохід за договорами страхування, визначений згідно з п.п. 141.1.2 п. 141.1 ст.141 цього Кодексу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №26252/22-72/33050-33053/22-72 від 28.12.2022 зазначене в Акті перевірки: «ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» документально не підтверджено отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 та завищено показники рядку 2150 Звіту про фінансові результати «Витрати на збут» на загальну суму 2 799 280,00 грн, в тому числі за 2018 у сумі 1 060 280,00 грн, за 2019 у сумі 752 600,00 грн, за 2020 у сумі 402 240,00грн, за І півріччя 2021 у сумі 5 8 4 160,00 грн», документально не підтверджується.

Відносно правомірності визнання витрат у частині наданих послуг Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Відповідач вказував, що відповідно до первинних документів та бухгалтерського обліку, наданого до перевірки, встановлено наявність договорів про відшкодування витрат ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД». Зокрема, згідно Договору № 80.1-14/1-26 від 09.09.2014 позивач надавав послуги: 1) забезпечення санітарно-гігієнічних умов; 2) використання води для прибирання орендованого майна; 3) прибирання та вивезення твердих побутових відходів; 4) підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування.

Однак, за покликанням відповідача укладені договори між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» №80.1-14/1-24 від 09.09.2014, №80.1-14/1-25, № 80.1-14/1-26 від 09.09.2014, №80.1-14/1-27 від 09.09.2014 від 09.09.2014, №80.1-14/1-28 від 09.09.2014, №80.1-14/1-29 від 09.09.2014 та № 80.1-14/1-30 від 09.09.2014 - однотипні, в даних договорах змінюється лише площа орендованих приміщень та договір оренди даних приміщень.

На виконання даних договорів ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на адресу позивача виписано акти приймання-здачі виконаних послуг згідно договорів за період із січня 2020 року по березень 2020 року на загальну суму 42 021 412 грн.

Однак, до перевірки не надано акти приймання-здачі виконаних послуг за період з 01.04.2020 по 30.06.2021.

Відповідно до даних ЄРПН, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» виписано та зареєстровано на адресу позивача за період з 01.01.2020 по 30.06.202 податкові накладні на загальну суму 42 021 412 грн.

Тобто, була виявлена відсутність реєстрації податкових накладних ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у період з 01.04.2020 по 30.06.2021. У ході проведення перевірки, на запити контролюючого органу, стосовно підтвердження включення до складу показників «Витрати на збут» послуг отриманих від ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», а саме: підтримання аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» надано лише первинні документи за звітні періоди січень - березень 2020 року. Позивачем фактично підтверджено отримання послуг за період січень - березень 2020 року на загальну суму коштів 42 021 412 грн. За звітні періоди квітень 2020 - червень 2021 року, позивачем, не надано будь-яких підтверджуючих документів стосовно правомірного включення до складу понесених витрат сум по утриманню аеропортом в належному стані території, прилеглої до орендованого майна згідно договорів №80.1-14/1-24 від 09.09.2014, №80.1-14/1-25, № 80.1-14/1-26 від 09.09.2014, №80.1-14/1-27 від 09.09.2014, №80.1-14/1-28 від 09.09.2014, №80.1-14/1-29 від 09.09.2014 та № 80.1-14/1-30 від 09.09.2014. Крім того, відповідно до даних ЄРПН, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не здійснював реєстрацію податкових накладних з надання даних послуг, які могли б підтвердити укладання між контрагентами актів приймання-здачі послуг або надходження коштів на розрахунковий рахунок ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за надані послуги в адресу позивача. В ході проведення перевірки відповідачем було здійснено запит про надання пояснень та копій первинних документів на адресу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 07.10.2021 №16270/12/10-36-07-01. Відповідно до наданих актів здачі-приймання послуг, у відповідь на запит відповідача, було підтверджено надання послуг за звітні періоди січень - березень 2020 року. Однак, підтвердження надання послуг з підтримання ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» в належному стані території, прилеглої до орендованого майна за період квітень 2020 - червень 2021 року відсутнє. Крім того, відповідно до картки рахунку по взаємовідносинах з ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» відсутнє проведення операцій з надання послуг з утримання майна та оплата за надані послуги.

Так, позивачем підтверджено, що в період з 01.04.2020 по 30.06.2021 акти виконаних послуг ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не складав і ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не надавав у зв`язку з відсутністю погодження вартості послуг сторонами договорів. Проте, відповідачем допущено в акті перевірки помилку у розмірі суми витрат на збут за 2020 рік в частині послуг, наданих з 01.01.2020 по 31.12.2020 ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», які враховані в акті перевірки як послуги, не підтверджені актами надання послуг ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», про що позивач вказав надаючи свої заперечення, однак це не було взято до уваги відповідачем.

Так, в акті перевірки вказані як суми, що завищують в фінансовому обліку витрати на збут за 2020 рік, що відповідає рядку 2150 Звіту про фінансові результати, вартість послуг, отриманих від ДП МА Бориспіль в розмірі 106 633 495,00 грн. До вказаної сума включені витрати на послуги, надані ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса» у розмірі 8 393 415,00 грн на підставі договору №01/02 від 01.02.2017, укладеного між ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» та ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА». А сума визнаних витрат на збут за період 2020 року, в частині забезпечень на майбутні витрати на послуги із підтримання в належному стані території, що надані ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», дорівнює 98 240 080,00 грн.

Тобто, в акті перевірки завищена сума, яка стосується відносин позивача з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за 2020 рік, і яка зазначена як така, що відносно неї немає актів надання послуг, на 8 393 415,00 грн, ця вся сума є вартістю послуг, наданих ТОВ МА «ОДЕСА» і щодо якої є акти наданих послуг).

Позивачем, до заперечень, з приводу пояснень щодо помилки, був наданий додаток з копіями первинних документів - бухгалтерських довідок, згідно з якими відбувалося нарахування забезпечень по дебету рахунку 93 по розрахункам з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в тому числі за 2020 рік. Проте відповідачем знову вказано, що позивачем не було надано підтверджуючих документів для формування витрат, а також при ухваленні рішення за результатами перевірки.

Висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №26252/22 72/33050-33053/22-72 від 28.12.2022 встановлено, що в матеріалах справи, наданих на дослідження, наявні акти приймання-здачі виконаних; послуг, акти приймання-здачі виконаних послуг згідно з договорами про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (№ 80.1-14/1-24, № 80.1-14/1-25, № 80.1-14/1- 28, № 80.1-14/1-29, № 80.1-14/1-30) за період з 01.10.2017 по 31.03.2021.

Слід зазначити, що в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, та в додатково наданих матеріалах відсутні акти приймання-здачі виконаних послуг, акти приймання-здачі виконаних послуг згідно з договорами про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю (№ 80.1-14/1-24, № 80.1-14/1-25, № 80.1-14/1-28, №80.1-14/1-29, № 80.1-14/1-30) за період з 01.04.2020 по 30.06.2021. Також, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, Платіжні доручення на користь ДП «МА «Бориспіль» за комунальні послуги та послуги утримання майна в 2017 році; Платіжні доручення на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за комунальні послуги та послуги утримання майна в 2018 році; Платіжні доручення на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за комунальні послуги та послуги утримання майна в 2019 році; Платіжні доручення на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за комунальні послуги та послуги утримання майна в 2020 році; Платіжні доручення на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за комунальні послуги та послуги утримання майна в 2021 році. В Акті перевірки (стор. 19, стор. 69) вказано на неможливість підтвердити відображення в складі витрат на збут ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» послуг, отриманих від ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на загальну суму 239 395 463грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 106 633 495грн., за І півріччя 2021 року на суму 132 761 968грн., що, призвело до заниження показників рідку 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності)» і до заниження податку на прибуток на загальну суму 43 091 183грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 19 194 029грн., за І півріччя 2021 року на суму 23 897 154грн. Як зазначалось вище, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна копія Наказу ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» від 04.01.2020 «Про облікову політику» (надалі - Наказ від 04.01.2020). Згідно ст.2 Наказу від 04.01.2020, бухгалтерський облік вести відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталів, зобов`язань та господарських операцій і розробленим на його підставі робочим планом рахунків. Облік витрат підприємства вести на рахунках класу 9 «Витрати діяльності». Дані журналів-ордерів, інших облікових регістрів і додаткових довідок головному бухгалтеру відображати в Головній книзі підприємства (оборотному балансі), що є підставою для складання Балансу підприємства.

Згідно ст.3 Наказу від 04.01.2020, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду порівнюються доходи звітного періоду з витратами, що були здійсненні для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від надходження або сплати грошових коштів; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Згідно п.3.1 ст.3 Наказу від 04.01.2020, фінансова звітність Компанії складається у відповідності до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку. Метою складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух коштів підприємства. Згідно п.3.3 ст.3 Наказу від 04.01.2020, фіксування фактів здійснення господарських операцій Компанії здійснюється шляхом оформлення первинних документів. Згідно п.3.6 ст.3 Наказу від 04.01.2020, для підтвердження достовірності фінансової звітності щороку здійснювати аудиторські перевірки фінансової звітності незалежною аудиторською фірмою. Згідно п.п.3.7.10 п.3.7 ст.3 Наказу від 04.01.2020, згідно з Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», витрати відображаються у балансі одночасно з доходами для отримання яких вони понесені. Витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованих запасів (адміністративні витрати, витрати на збут, тощо), кваліфікуються відповідно до Положення (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати». Вказані витрати вважаються витратами періоду і відображаються у Звіті про фінансові результати. До складу витрат майбутніх періодів включаються витрати, які здійснені у звітному періоді, але підлягають віднесенню до витрат у майбутніх звітних періодах.

Згідно п.3.8 ст.3 Наказу від 04.01.2020, Компанія створює резерви для забезпечення обов`язкових виплат за контрактами, якщо сума витрат за ними є розрахунковою відповідно до умов контракту і на дату балансу не є остаточно погодженою, в тому числі якщо акти надання послуг не підписані будь-якою із сторін. Для зручності обліку таких витрат у розрізі контрактів нарахування резерву (забезпечення) виконується за кредитом розрахунків із контрагентами - постачальниками.

Згідно ст. 4 Наказу від 04.01.2020, цей наказ набуває чинності з дати підписання 04.01.2020 та діє до закінчення 2020 фінансового року. Після чого засади Облікової політики автоматично пролонгуються на наступний період (рік), у випадку, якщо протягом поточного фінансового року не було потреби щодо внесення суттєвих змін та доповнень до чинної Облікової політики. Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна копія Наказу ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» від 03.07.2017 «Про організацію документообігу при відсутності первинних документів від

контрагентів», відповідно до якого, з метою дотримання принципів повного висвітлення та обачності бухгалтерського обліку та фінансової звітності, згідно з якими: фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки операцій та подій, яка може вплинути на рішення, що приймаються на її основі; методи оцінки, що застосовуються в бухгалтерському обліку, повинні запобігати заниженню оцінки зобов`язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (наказ Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73), та відповідно до п.2.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (наказ Міністерства фінансів України від 24.05.1998 № 88) та наказано відображати господарські операції, щодо яких на момент закінчення складання облікових регістрів бухгалтерського обліку за звітний період (на дату балансу) від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа або зміст документа не погоджений сторонами (відсутні підписи обох сторін) на підставі інформації про такі господарські операції до облікових регістрів бухгалтерського обліку на підставі належним чином оформленого внутрішнього первинного документу (акту, в т.ч. у формі бухгалтерської довідки), складеного посадовою особою, відповідальною за приймання-відпуск товарно-матеріальних цінностей, робіт і послуг, в т.ч. головним бухгалтером та/або його заступником. Господарські операції, наведені у внутрішньому первинному документі (акті, в т.ч. у формі бухгалтерської довідки), оцінюються в порядку, визначеному національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні копії бухгалтерських довідок ТОВ «БФ ЕНД ГХ TPEBEJI РІТЕЙЛ ЛТД» (код за ЄДРПОУ - 36953886) щодо створення забезпечення для відшкодування наступних (майбутніх) витрат, згідно умов договорів від 09.09.2014 № 80.1-14/1-23, від 09.09.2014 № 80.1-14/1-24, від 09.09.2014 № 80.1-14/1-25, від 09.092014 № 80.1-14/1-26, від 09.09.2014 №80.1-14/1-27, від 09.092014 № 80.1-14/1-28, 14/1-28, від 09.092014 № 80.1-14/1-29, від 09.092014 №80.1-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, за наступні періоди: березень 2020 року - на суму 1 731 430,93 грн; липень 2020 року - на суму 8 579 629,30 грн; серпень 2020 року - на суму 20 226 837,06 грн; вересень 2020 року - на суму 24 629 652,01грн; жовтень 2020 року - на суму 16 700 665,44 грн; листопад 2020 року - на суму 11 541 762,91 грн; грудень 2020 року - на суму 14 830 102,74 грн; січень 2021 року - на суму 14 575 839,20 грн; лютий 2021 року - на суму 14 194 127,69 грн; березень 2021 року - на суму 23 259 577,43 грн; квітень 2021 року - на суму 22 856 116,34 грн; травень 2021 року - на суму 26 854 768,83 грн; червень 2021 року - на суму 30 021 538,98 грн.

За результатами дослідження вищезазначених бухгалтерських довідок експертом встановлено, що згідно умов договорів від 09.09.2014 № 80.1-14/1-23, від 09.09.2014 № 80.1-14/1-24, від 09.09.2014 № 80.1-14/1-25, від 09.092014 № 80.1-14/1-26, від 09.09.2014 № 80.1-14/1-27, від 09.092014 № 80.1-14/1-28, від 09.092014 № 80.1-14/1-29, від 09.092014 № 80.1-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» створило забезпечення для відшкодування наступних (майбутніх) витрат на загальну суму 207 145 932,52 грн, в тому числі: за 2020 рік - у сумі 98 240 080,39 грн, за І півріччя 2021 року - у сумі 108 905 952,13 грн. Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна картка рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період жовтень 2017 року - червень 2021 року по контрагенту ДП «МА «Бориспіль». Згідно даних картки рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 01.10.2017 31.12.2017 по контрагенту ДП «МА «Бориспіль» початкове кредитове сальдо становило 31 883 026,82 грн. За вищезазначений період ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» отримало від ДП «МА «Бориспіль» послуги згідно договорів (№ 80.1-14/1-24, № 80.1-14/1-25, № 80.1-14/1-28, № 80.1-14/1-29, № 80.1-14/1-30) про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю на загальну суму 87 573 603,33 грн, кінцеве кредитове сальдо становило 26 761 264,40 грн. Згідно даних картки рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 01.01.2018 31.12.2018 по контрагенту ДП «МА «Бориспіль» початкове кредитове сальдо становило 26 761 264,40 грн.

Згідно даних картки рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 01.01.2020 - 31.12.2020 по контрагенту ДП «МА «Бориспіль» початкове кредитове сальдо становило 25 347 904,76грн. За вищезазначений період ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» отримало від ДП «МА «Бориспіль» послуги згідно договорів № 80.1-14/1-24, № 80.1-14/1-25, № 80.1-14/1-28, №80.1-14/1-29, № 80.1-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю на загальну суму 183 318 583,07грн., кінцеве кредитове сальдо становило 122 980 845,52грн. Згідно даних картки рахунку 6312 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період 01.01.2021 30.06.2021 по контрагенту ДП «МА «Бориспіль» початкове кредитове сальдо становило 122 980 845,52 грн. За вищезазначений період ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» отримало від ДП «МА «Бориспіль» послуги згідно договорів № 80.1-14/1-24, № 80.1- 14/1-25, № 80.1-14/1-28, №80.1-14/1-29, №80.1-14/1-30 про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю на загальну суму 173 529 304,71грн., кінцеве кредитове сальдо становило 283 794 003,64грн.

Відповідно до п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 6 «Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 21.06.1999 за № 392/3685 (із змінами та доповненнями), облікова оцінка - попередня оцінка, яка використовується підприємством з метою розподілу витрат і доходів між відповідними звітними періодами. Коли існує невизначеність у сумі або часі погашення зобов`язання, що виникає внаслідок минулих подій підприємство має право створювати забезпечення для відшкодування наступних (майбутніх) витрат, перелік яких не є вичерпним (п.12 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 11.02.2000 № 85/4306 (із змінами та доповненнями) (надалі - НП(С)БО 11)). Відповідно до п.12, п.13 НП(С)БО 11, суми створених забезпечень визнаються витратами. Забезпечення створюється при виникненні внаслідок минулих подій зобов`язання, погашення якого ймовірно призведе до зменшення ресурсів, що втілюють в собі економічні вигоди, та його оцінка може бути розрахунково визначена. Отже, за умови, що: 1) на дату балансу у підприємства є зобов`язання за майбутніми витратами, сума та/або дата погашення яких точно невідома; 2) передбачається, що погашення цих зобов`язань у майбутньому призведе до зменшення ресурсів, що втілюють у собі економічні вигоди; 3) суму таких зобов`язань можна визначити за допомогою розрахунків, підприємство створює відповідне забезпечення із одночасним визнанням. Як зазначалось вище, Законом № 996-XIV визначено принципи, на яких ґрунтуються бухгалтерський облік та фінансова звітність. Згідно з принципом нарахування та відповідності доходів і витрат для визначення фінансового результат звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому, в Законі № 996-XIV прямо зазначено, що доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів. Крім того, як зазначалось вище, методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначено Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (надалі - НП(С)БО 16). Відповідно до п.7 НП(С)БО 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до ст.1 Закону № 996-XIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. При цьому, ст.9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Окремо слід зазначити, що відповідно до п. 2.6 Положення №88, якщо правилами документообігу підприємства передбачена можливість відображення господарської операції, щодо якої на момент закінчення складання облікових регістрів бухгалтерського обліку за звітний період від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа, підставою для перенесення інформації про таку господарську операцію до облікових регістрів бухгалтерського обліку є належним чином оформлений внутрішній первинний документ (акт), складений посадовою особою, відповідальною за приймання-відпуск товарно-матеріальних цінностей, робіт і послуг. Витрати визначені ст.1 Закону № 996-XIV як зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками). Невідображення витрат в бухгалтерському обліку ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» в періоді їх понесення і в періоді нарахування доходів, для отримання яких ці витрати понесені, призводить до викривлення фінансової звітності. Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна копія звіту незалежного аудитора щодо фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (код за ЄДРПОУ - 36953886) за 2020 рік. Відповідно до Звіту незалежного аудитора за 2020 рік від 16.03.2021, фінансова звітність ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» відображає вірно в усіх суттєвих аспектах фінансовий стан компанії на 31.12.2020 та її фінансові результати за 2020 рік. Аудиторський звіт передбачає надання впевненості користувачам шляхом висловлення незалежної думки аудитора про відповідність в усіх суттєвих аспектах фінансової звітності вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (ст. 14 Закону України «Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність» від 21.12.2017 № 2258- VIII (із змінами та доповненнями) (надалі - Закон про аудит). Сума 98 240 080грн., що включена до рядку 2150 Звіту про фінансові результати за 2020 рік (розрахункова сума забезпечення щодо послуг, наданих в 2020 році, щодо яких не оформлені контрагентом акти надання послуг), є суттєвою. Отже, думка аудитора, що фінансова звітність компанії відображає вірно у всіх суттєвих аспектах фінансові результати за 2020 рік є доказом правомірності визнання в бухгалтерському обліку за 2020 рік витрат на нарахування забезпечення щодо послуг із підтримання в належному стані території. Операції щодо визнання таких витрат в 1 півріччі 2021 року є ідентичними. Відповідно до п.п.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПКУ № 2755-VI, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності. Така податкова різниця відображається у рядку 2.1.1 «Сума витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (п.п.139.1.1 п. 139.1 ст.139 розділу III Податкового кодексу України)» додатку РІ до Декларації з податку на прибуток. В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні Декларації з податку на прибуток (з усіма додатками) за 2020 рік та І півріччя 2021 року. В рядку 2.1.1 додатку РІ декларації з податку на прибуток ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» відображено суми забезпечень (резервів) на майбутні платежі ДП «МА «Бориспіль»: за 2020 рік - сума 98 240 081 грн. у складі суми 98 965 630 грн.; за 1 півріччя 2021 року - сума 132 761 968 грн. у складі суми 134 529 364 грн. Таке включення означає, що ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» не враховувало при розрахунку податку на прибуток за 2020 рік і за 1 півріччя 2021 року витрати на збут в частині створення забезпечення (резерву) на послуги ДП «МА «Бориспіль» із підтримання в належному стані території вся сума витрат, що зменшила фінансовий результат до оподаткування була включена до податкової різниці, яка на точно таку ж суму збільшила результат до оподаткування.

Таким чином, зазначене в Акті перевірки, що в ході перевірки неможливо підтвердити відображення в складі витрат на збут ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» послуг отриманих від ДП «МА «Бориспіль» на загальну суму 239 395 463 грн, в тому числі за 2020 рік на суму 106 633 495 грн, за І півріччя 2021 року на суму 132 761 968 грн, документально не підтверджується.

Отже, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» статей 1, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 43 595 053,00 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 190 850,00 грн, за 2019 рік на суму 135 468,00 грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн, документально не підтверджується.

Щодо заниження податку на доходи нерезидентів.

Відповідач зазначає, що проведеною перевіркою встановлено порушення пп. 141.4.1, 141.4.2 п. 141.4 ст.141 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 в сумі 23 523 529 грн, у тому числі за 2-ий квартал 2021 року в сумі 23 523 529 грн.

Позивачем здійснено виплату доходів нерезиденту «T.R.P. TRAVEL RETAIL PARTNERS LIMITED» у вигляді дивідендів у 2-му кварталі 2021 року, операція була здійснена 21.05.2021, у сумі 5 272 636,71 Євро/ 186 000 000 грн. При цьому, під час виплати доходу компанії «T.R.P. TRAVEL RETAIL PARTNERS LIMITED» у вигляді дивідендів у 2-му кварталі 2021 року було застосовано пільгову ставку податку у розмірі 5% на підставі положень п.п. а) пункту 2 статті 10 «Дивіденди» Конвенції між урядом України і Урядом Республіки Кіпр про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, дата набуття чинності для України 07.08.2013 (далі - Конвенція) та сплачено податок в сумі 9 300 000 грн. Позивач у позовній заяві зазначає, що протокол, яким внесено зміни до п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції набрав чинності 01.01.2020 року. Проте, відповідач зазначає, що «Протокол про внесення змін до Конвенції між урядом України і Урядом Республіки Кіпр про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід» ратифікований Верховною радою України 30 жовтня 2019 року, набрав чинності для України - 28 листопада 2019 року. Внесок до статутного капіталу в розмірі 110000 євро здійснено «T.R.P. TRAVEL RETAIL PARTNERS LIMITED» 18.05.2021 року, а виплату дивідендів в сумі 5272636,71 євро здійснено 21.05.2021 року. Згідно отриманих під час перевірки відомостей, у період часу з 2019 по 1 квартал 2021 року у відповідно до вимог п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції , компанія «T.R.P. TRAVEL RETAIL PARTNERS LIMITED» прямо володіла 100 відсотками ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», разом з цим, вимоги Конвенції щодо внесення в капітал компанії інвестиції в розмірі щонайменше 100000 євро, що виплачує дивіденди не виконані, оскільки у період часу з 2019 по 1 квартал 2021 року інвестиції в капітал ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» з боку компанії «BF AND GH HOLDING UKRAINE LTD», тобто попередній учасник, не здійснювалися, а розмір внеску до статутного капіталу становив 884 грн. Таким чином, у відповідача є підстави вважати, що переважною метою здійснення відповідної господарської операції було безпосереднє отримання переваг, які надаються міжнародним договором у вигляді застосування пониженої ставки податку.

Тобто, під час здійснення виплати дивідендів на користь компанії «T.R.P. TRAVEL RETAIL PARTNERS LIMITED» було безпідставно застосовано ставку податку у розмірі 5% відповідно до п.п. а) пункту 2 статті 10 Конвенції. У відповідності до вимог п.п. б) п.2 ст. 10 Конвенції, встановлено, що під час виплати дивідендів ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» мало сплатити податок з доходів нерезидента в розмірі 10% Проведеною перевіркою відповідачем встановлено порушення пп. 141.4.1, 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000 грн., у тому числі за 2-ий квартал 2021 року в сумі 9 300 000 грн.

З приводу наведеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи та Протоколу до неї» від 04.07.2013 № 412-VII (надалі - Закон № 412-VII), дія цієї Конвенції поширюється на осіб, які є резидентами однієї чи обох Договірних Держав.

Згідно п.2.1 ст.2 Закону № 412-VII, дія цієї Конвенції поширюється на податки на доходи, що стягуються від імені Договірної Держави або її адміністративно-територіальних одиниць, або місцевих органів влади, незалежно від способу їхнього стягнення.

Згідно з п.4.1 ст.4 Закону № 412-VII, для цілей цієї Конвенції термін «резидент Договірної Держави» означає будь-яку особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця управління, місця реєстрації або іншого аналогічного критерію, а також включає цю Державу і будь-яку її адміністративно-територіальну одиницю чи місцевий орган влади. Цей термін, проте, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі лише стосовно доходів із джерел у цій Державі.

Згідно п. 10.1 ст. 10 Закону № 412-VII, дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі. Згідно п.10.2 ст.10 Закону № 412-VII, однак такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати: a) 5 відсотків від загальної суми дивідендів, якщо фактичним власником дивідендів є компанія (яка не є товариством), яка володіє безпосередньо принаймні 20 відсотками капіталу компанії, що сплачує дивіденди та інвестувала в придбання акцій чи інших прав компанії в еквіваленті не менше 100 000 євро, b) 10 відсотків від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках. Згідно п.10.3 ст.10 Закону № 412-VII,. термін «дивіденди» у випадку використання в цій статті означає дохід від акцій або інших прав, які не є борговими вимогами, що дають право на участь у прибутку, а також дохід від інших корпоративних прав, який підлягає такому самому оподаткуванню, як дохід від акцій відповідно до законодавства тієї Держави, резидентом якої є компанія, що розподіляє прибуток. Згідно п.10.4 ст.10 Закону № 412-VII, положення пунктів 1 і 2 цієї статтті не застосовуються, якщо особа - фактичний власник дивідендів, яка є резидентом Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність в іншій Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, через розташоване в ній постійне представництво, і холдинг, стосовно якого сплачуються дивіденди, справді пов`язаний з таким постійним представництвом. У такому випадку застосовуються положення статті 7 цієї Конвенції. Згідно п.10.5 ст.10 Закону № 412-VII, якщо компанія, яка є резидентом Договірної Держави, одержує прибуток або доходи з іншої Договірної Держави, ця інша Держава не може стягувати будь-яких податків на дивіденди, що сплачуються компанією, за винятком, коли ці дивіденди сплачуються резиденту цієї іншої Держави або якщо холдинг, стосовно якого сплачуються дивіденди, справді пов`язаний з постійним представництвом, розташованим в цій іншій Державі, або стягувати з нерозподіленого прибутку податки на нерозподілений прибуток, навіть якщо дивіденди сплачуються або нерозподілений прибуток складається повністю або частково з прибутку або доходу, що утворюється у цій іншій Державі. Згідно з ч. 1 ст.26 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII (із змінами та доповненнями), виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток. При цьому дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом.

Згідно норм п.п.141.4.1 п.141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що вноситься резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертвувань на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, крім доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, переданих, виконаних, наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв`язку чи міжнародного інформаційного забезпечення, а також крім субсидій для повернення частини кваліфікованих витрат, передбачених Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні».

Згідно п.п.14.1.49 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, дивіденди - це платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Згідно п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України №2755-VI, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у п.п. 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Згідно п.3.2 ст. 3 Податкового кодексу України № 2755-VI, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Згідно п. 103.1 ст.103 ПКУ № 2755-VI, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. Згідно п. 103.2 ст.103 Податкового кодексу України № 2755-VI, особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами п. 103.4 цієї статті. Згідно п. 103.3 ст.103 Податкового кодексу України №2755-VI, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу. Згідно п.103.4 ст.103 Податкового кодексу України №2755-VI, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених п. 103.5 і п. 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (надалі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №26252/22-72/33050-33053/22-72 від 28.12.2022 в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні: довідки (сертифікати) про статус резидента Республіки Кіпр компанії «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED»; рішення органів управління Товариства про виплату дивідендів на користь компанії «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED» (в тому числі рішення від 21.05.2021 № 8/2021 єдиного учасника ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД»); платіжні доручення на виплату дивідендів на користь компанії «T.R.P.TRAVEL PARTNERS LIMITED»; платіжні доручення по сплаті податку з доходу нерезидента.

Згідно Рішення від 21.05.2021 № 8/2021 єдиного учасника ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», затверджено річний Баланс Товариства за 2019 рік та річний Звіт про фінансові результати Товариства за 2019 рік; затверджено нерозподілений прибуток Товариства за 2019 рік в розмірі 17 414 117,00 грн, з якого 17 000 000,00 грн спрямовано на виплату єдиному учаснику Товариства; затверджено річний Баланс Товариства за 2020 рік та річний Звіт про фінансові результати Товариства за 2020 рік; затверджено нерозподілений прибуток Товариства за 2020 рік в розмірі 119 635 377,00 грн, з якого 119 000 000,00 грн спрямовано на виплату єдиному учаснику Товариства; затверджено Баланс Товариства за 1-й квартал 2021 року та Звіт про фінансові результати Товариства за 1-й квартал 2021 року; затверджено нерозподілений прибуток Товариства за 1-й квартал 2021 року в розмірі 70 138 558,00грн., з якого 50 000 000,00грн. спрямовано на виплату єдиному учаснику Товариства; нараховано та виплатити єдиному Учаснику Товариства дивіденди, вказані в п.2, п.4, п.6 цього Рішення, загальна сума яких становить 180 000 000,00 грн., у тому числі за рахунок прибутку Товариства, отриманого після сплати всіх необхідних податків, зборів та інших обов`язкових платежів з дотриманням вимог чинного податкового законодавства України.

Виплата дивідендів відповідно до рішення здійснюватиметься в іноземній валюті євро за фактичним курсом придбання валюти, встановленим на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення уповноваженим банком операції з купівлі іноземної валюти.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні Довідки (сертифікати) про статус резидента Республіки Кіпр компанії «.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED».

Згідно Рішення від 21.05.2021 № 8/2021 єдиного учасника ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», «T.R.P.TRAVEL PARTNERS LIMITED», компанія, що належним чином створена та існує за законодавством Республіки Кіпр і зареєстрована 29 квітня 2008 року за реєстраційним номером НЕ 228029, юридична адреса: Арх. Макаріу III і Калогреон 4, Ніколаідес Сі Вью Сіті, Квартира/Офіс G2, Блок А-В, 6016 Ларнака, Кіпр, яка володіє 100% голосів у Товаристві.

Таким чином, єдиний Учасник Товариства, який володіє часткою у статутному капіталі Товариства, яка складає 100% статутного капіталу Товариства, що володіє 100% голосів в Товаристві.

На день прийняття рішення про виплату ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» дивідендів єдиному учаснику Товариства, що володіє 100% статутного капіталу Товариства, є компанія T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED (Кіпр).

Згідно Індивідуальної податкової консультації Державної фіскальної служби України від 13.11.2018 № 4798/6/99-99-26-02-03-15/ІПК, Державна фіскальна служба України розглянула звернення щодо порядку оподаткування дивідендів, які виплачуються акціонеру товариства - резиденту Кіпру, з урахуванням положень українсько-кіпрського договору про уникнення подвійного оподаткування, та, керуючись cт. 52 Податкового кодексу України (надалі - Кодекс), повідомила.

Відповідно до положень п.п.14.1.49 п.14.1 cт. 14 Кодексу, дивіденди це платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Згідно з положеннями п.п. 141.4.1 п. 141.4 cт. 141 Кодексу будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними cт. 141 Кодексу.

Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема, дивіденди, які сплачуються резидентом на користь нерезидента (пп. «б» п.п. 141.4.1 п. 141.4 cт. 141 Кодексу). Відповідно до п.п.141.4.1 п. 141.4 cт. 141 Кодексу резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у п.п.141.4.1 п. 141.4 cт. 141 Кодексу, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у п.п. 141.4.3 141.4.6 та 141.4.11 п. 141.4 cт. 141 Кодексу) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності. Відповідно до cт. 3 Кодексу, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Конвенція між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (надалі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 4 липня 2013 року і набрала чинності 07 серпня 2013 року. Згідно з положеннями ст. 26 Конвенції її положення застосовуються в українсько-кіпрських податкових відносинах з 1 січня 2014 року. П.1 ст.10 Конвенції встановлено, що дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави (України), резиденту іншої Договірної Держави (Кіпру), можуть оподатковуватись у цій іншій Державі (Кіпрі).

Однак, відповідно до п.2 ст.10 Конвенції такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди (Україні), і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати: а) 5 відсотків від загальної суми дивідендів, якщо фактичний власник володіє не менш ніж 20 відсотками капіталу компанії, що сплачує дивіденди, або інвестував в придбання акцій чи інших прав компанії еквіваленті не менше 100 000 євро; b) 15 відсотків від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках.

При цьому термін «дивіденди» у випадку використання в цій статтті означає дохід від акцій або інших прав, які не є борговими вимогами, що дають право на участь у прибутку, а також дохід від інших корпоративних прав, який підлягає такому самому оподаткуванню, як дохід від акцій відповідно до законодавства тієї Держави, резидентом якої є компанія, що розподіляє прибуток (п.3 ст.10 Конвенції). Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України встановлено cm. 103 Кодексу. Згідно з п.103.2 ст. 103 Кодексу особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародники договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами п. 103.4 цієї статті. Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу (п. 103.3 ст. 103 Кодексу).

Враховуючи зазначене, та те, що у випадку, який розглядається, йдеться про виплату дивідендів, нарахованих (але не виплачених) в минулих періодах, товариство має право на самостійне застосування ставки податку, передбаченої пп. «а» п.2 ст. 10 Конвенції, якщо на момент фактичної виплати дивідендів виконуються всі вимоги цієї норми Конвенції, а саме: особа, яка отримує дивіденди (як акціонер), є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) дивідендів, тобто особою, яка має право на отримання таких дивідендів; отримувач дивідендів - акціонер є резидентом Кіпру, про що надано документ, який відповідає вимогам cт. 103 Кодексу і підтверджує податкову резиденцію цієї особи у відповідні минулі періоди, за які товариством були нараховані (та мали бути виплачені) дивіденди; вартість інвестиції, внесеної резидентом Кіпру до статутного капіталу товариства (сума, фактично сплачена інвестором на дату придбання акцій товариства), на момент прийняття товариством рішення про виплату дивідендів (у відповідні строки минулих періодів) складала в еквіваленті не менше 100 000 євро.

Разом з тим будь-які висновки щодо податкового обліку конкретних операцій платників податків можуть надаватися за результатами детального вивчення умов, суттєвих обставин здійснення відповідних господарських операцій та всіх первинних документів, оформленням яких вони супроводжувались.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2 cm.52 Кодексу).

В матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявна бухгалтерська довідка ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» від 31.05.2021 щодо збільшення статутного капіталу та внесення інвестицій, в якій, зокрема, зазначено, що згідно Рішення Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» від 14.05.2021 № 6/2021 збільшено суму статутного капіталу на суму 3 671 118,00 грн; платіжним дорученням від 18.05.2021 № 596/170521 компанією «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED» було внесено інвестицію для формування статутного капіталу на суму 110 000,00 євро.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні Довідки (сертифікати) про статус резидента Республіки Кіпр компанії «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED» за період з 01.01.2017 по 30.06.2021.

Також, в матеріалах адміністративної справи, наданих на дослідження, наявні платіжні доручення на виплату дивідендів на користь компанії «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED» та платіжні доручення по сплаті податку з доходу нерезидента.

За результатами дослідження, вищезазначених платіжних доручень експертом встановлено, що ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» сплатило на користь компанії «T.R.P. TRAVEL PARTNERS LIMITED» дивіденди відповідно до рішення від 21.05.2021 № 8/2021 Єдиного учасника ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» та сплатило податок з доходу нерезидента у відповідності до вимог законодавства України, яке було чинним на момент прийняття рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, зазначене в Акті перевірки, з урахуванням листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, що проведеною перевіркою встановлено порушення п.п.141.4.1, п.п.141.4.2 п.141.4 cт. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000 грн, у тому числі за 2-й квартал 2021 року в сумі 9 300 000 грн , документально не підтверджується.

Отже, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» підпункту 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000,00 грн, в т.ч. за II квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00 грн, документально не підтверджується.

Суд, в порядку ст.ст. 73, 74 КАС України, визнає належним та допустимим доказом висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №26252/22-72/33050-33053/22-72 від 28.12.2022 Київським науково - дослідни Інститутом судових експертиз (КНДІСЕ). Експерт І. Гриненко повністю відповідає вимогам статті 68 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням частини другої статті 9 Закону України «Про судову експертизу».

Висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 28.12.2022 №26252/22-72/33050 -33053/22-72, було встановлено: по - перше, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС У Київській області від 03.02.2022 №2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» статей 1, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 43 595 053,00грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 190 850,00грн, за 2019 рік на суму 135 468,00грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн, документально не підтверджується. По друге, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» підпункту 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000, 00 грн, в т.ч. за ІІ квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00 грн, документально не підтверджується.

Таким чином матеріалами справи, висновком експертизи, під час розгляду справи не встановлено обґрунтованості податкових повідомлень рішень Головного управління ДПС у Київській області №1 від 10.02.2022 та №3803/0709 від 10.02.2022.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною п`ятою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Україною ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року, Перший протокол, протоколи № 4 і № 7 до Конвенції, підписані від імені України 19 грудня 1996 року, та протоколи № 2 і № 11 до Конвенції, підписані від імені України 9 листопада 1995 року у м. Страсбурзі.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10) також наголосив, що перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто справедливого співвідношення між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

З урахуванням вищевикладеного суд погоджується з висновком судової економічної експертизи по адміністративній справі №320/6197/22 Київського науково - дослідного інституту судових експертиз №26252/22-72/33050-33053/22-72 від 28.12.2022, згідно з яким висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС У Київській області від 03.02.2022 №2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» статей 1, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевіряється, на загальну суму 43 595 053,00грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 190 850,00грн, за 2019 рік на суму 135 468,00грн, за 2020 рік на суму 19 266 432,00 грн, за І півріччя 2021 року на суму 24 002 303,00 грн, документально не підтверджується. Крім того, висновок Акту про результати документальної планової перевірки від 28.12.2021 №23333/10-36-07-01/36953886, листа ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2022 № 2778/12/10-36-07-01, відповідно до яких висновки акту перевірки було викладено у зміненій редакції щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» підпункту 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 9 300 000, 00 грн, в т.ч. за ІІ квартал 2021 року в сумі 9 300 000,00 грн, документально не підтверджується

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не було доведено, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті ним з дотриманням положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4, підпункту 77.8 статті 77 Податкового кодексу України, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 49 620 грн 00 коп. Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 49 620 грн 00 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Виходячи з викладеного, керуючись положеннями ст. 19 Конституції України, ст. ст.21, 56 ПК України, ст.ст. 2, 5, 6, 19, 25, 74, 77, 160, 161, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №1 від 10.02.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №3803/0709 від 10.02.2022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (; адреса: вул. Промислова, 70, с. Мартусівка, Бориспільський р-н, Київська обл., 08343) судовий збір в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (; адреса: вул. Святослава Хороброго, 5-А, м. Київ, 03151).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.