Справа № 440/10502/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10502/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі cудді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі - УДМС України в Полтавській області), про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, а саме просить: визнати дії УДМС України в Полтавській області щодо відмови у прийнятті від позивача декларації про відмову від громадянства Російської Федерації протиправними та зобов`язати його утриматися від вчинення таких дій у майбутньому; визнати бездіяльність УДМС України в Полтавській області щодо неприйняття від позивача декларації про відмову від громадянства Російської Федерації протиправною та зобов`язати УДМС України в Полтавській області прийняти від позивача та розглянути декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації з урахуванням висновків суду та оформити позивачу довідку про реєстрацію особи громадянином України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідно до довідки УДМС в Полтавській області №5312-000005068 від 23.12.2021 подала зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство Російської Федерації та подати до органу, що прийняв рішення про набуття нею громадянства України, документ про припинення громадянства Російської Федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Після отримання Тимчасового посвідчення громадянина України 21.01.2022 позивач почала збір документів для того, щоб вийти із громадянства Російської Федерації. 23.02.2022 здійснила запис до черги очікування на прийом до консульського відділу посольства Російської федерації у Києві стосовно виходу з громадянства Російської Федерації, проте, з 24.02.2022 всі посольства та консульства Російської Федерації на території України вже були зачинені, тому не змогла подати відповідні документи на території України.

Крім того, зазначила, що у жовтні 2022 року звернулася особисто до посольства Російської Федерації, яке знаходиться у Республіці Молдова, разом з усіма документами щодо виходу з громадянства Російської Федерації, у тому числі з перекладом Тимчасового посвідчення громадянина України, проте, документи не прийняли через відсутність документу, який підтверджує постійне місце проживання в Республіці Молдова. ОСОБА_1 зазначила, що неодноразово усно та письмово зверталась до УДМС в Полтавській області та ДМС із проханням вирішити цю проблему та надати можливість подати декларацію. Вважаючи протиправною відмову Управління ДМС у Полтавській області прийняти декларацію про вихід з громадянства Російської Федерації, звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №440/10502/23; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 доставлено до електронного кабінету відповідача 31.07.2023.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2021 УДМС України в Полтавській області прийнято рішення № 030309850 про оформлення заявниці набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

23.12.2021 оформлено довідку №5312-000005068 про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 , яка була надана особою при оформленні тимчасового посвідчення громадянина України.

21.01.2022 органом 5301 (УДМС України в Полтавській області) на ім`я ОСОБА_1 було оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 строком дії до 23.12.2023.

23.04.2023 позивач письмово через форму на веб-сайті звернулась до Державної міграційної служби України з приводу надання мені можливості подати декларацію, на що отримала лист-відповідь № 3-40-70-23/04/2089-23 від 23.05.2023, у якій зазначено, що відповідно до абзацу дванадцятого статті 1 Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) зобов`язання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Таким чином, саме на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України. 23.12.2021 УДМС у Полтавській області Вам було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону та видано довідку про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої оформлено тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 23.12.2023. Оформлення і видача тимчасового посвідчення громадянина України регулюються Правилами оформлення і видачі тимчасового посвідчення громадянина України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1111 (далі Правила). Відповідно до пункту 3 Правил тимчасове посвідчення громадянина країни видається на строк до 2 років (з метою виконання зобов`язання про припинення іноземного громадянства). Продовження терміну дії тимчасового посвідчення громадянина України правилами не передбачено.

02.05.2023 позивач звернулась до УДМС в Полтавській області із заявою стосовно порядку виконання поданого зобов`язання припинити іноземне громадянство, на що працівник УДМС в Полтавській області у відповіді від 08.05.2023 зазначив, що незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) визначено у абзаці тринадцятому статті 1 Закону в редакції Законів № 2663-ІV від 16.06.2005, № 1941-ІХ від 14.12.2021. Зазначено, що у разі надання позивачем до 23.12.2023 документа про припинення громадянства (підданства) Російської Федерації позивач зможе подати заяву про оформлення паспорта громадянина України.

15.05.2023 позивач звернулась до Державної міграційної служби України щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

У листі №3-4413-23/6.4/2238-23 від 06.06.2023 розглянуто електронне звернення від 15.05.2023 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства та повідомлено, що під час подання заяви про прийняття до громадянства України іноземці разом із іншими необхідними документами подають зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття українського громадянства; саме на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України. Як повідомлялося раніше, 23.12.2021 УДМС у Полтавській області позивачу було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону та видано довідку про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої оформлено тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії до 23.12.2023. Враховуючи викладене, для завершення процедури набуття громадянства України до 23.12.2023 позивач повинна виконати подане зобов`язання та припинити іноземне громадянство. Повторно наголошено, що Законом визначено категорії осіб (іноземців), які разом із заявою про набуття громадянства України можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства замість зобов`язання припинити іноземне громадянство. Водночас проінформовано, що наразі ДМС розглядається питання щодо внесення змін до Закону в частині пролонгації виконання зобов`язання припинити іноземне громадянство громадянами Російської Федерації, які набули громадянство України.

Як наведено у позовній заяві, 06.06.2023 позивач повторно звернулась до УДМС в Полтавській області із заявою, в якій просила прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства та видати відповідну довідку.

УДМС в Полтавській області у відповіді від 09.06.2023 зазначено, що надісланий електронний лист з додатком не відповідає формі та змісту, визначеними наказом МВС України від 16.08.2012 № 715, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1549/21861. Звернуто увагу, що відповідно до пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, документи з питань громадянства заявник подає особисто. Крім цього, електронні документи, видані іноземними державами, приймаються виключно за умови укладення угод про взаємне визнання електронних довірчих послуг. Угоди про взаємне визнання електронних довірчих послуг з Російською Федерацією укладено не було, тобто документи, підписані електронним підписом держави агресора, є такими, при створенні яких не дотримано обов`язкових реквізитів електронного документа. У разі подання до 23.12.2023 відповідно до чинного законодавства України документа про припинення громадянства (підданства) Російської Федерації, позивач зможе подати заяву про оформлення паспорта громадянина України.

24.08.2022 позивачем подано електронне звернення до Державної міграційної служби України, у якому позивач запросила надати роз`яснення, щодо алгоритму подальших дій, для оформлення громадянства України, враховуючи те, що з 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з Російською Федерацією та на даний час відсутня процедура відмови від громадянства Російської Федерації на території України. Також позивач зазначила, що на момент написання звернення строк дії її закордонного паспорту Російської Федерації закінчився 04.04.2022 та є недійсним.

У листі-відповіді Державної міграційної служби України №3-7724-22/6.4/4141-22 від 06.09.2022 зазначено, що відповідно до абзацу дванадцятого статті 1 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Таким чином, саме на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України. Також зазначено, що паспорт громадянина України позивач може отримати лише в разі надання до УДМС в Полтавській області документа про припинення іноземного громадянства. Зазначено, що наразі громадяни Російської Федерації не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Не погоджуючись з відмовою у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства., позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі за текстом - Закон №2235-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до визначень, які містить частина перша статті 1 Закону №2235-III, громадянство України це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону №2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої цієї статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Так, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням (частина перша статті 8 Закону №2235-III).

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина перша статті 1 Закону №2235-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 8 Закону №2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №2235-III декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Частиною першою статті 9 Закону №2235-III передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону №2235-III однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

У статті 9 цього Закону також передбачено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (частина перша статті 1 Закону №2235-III).

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі за текстом - Порядок).

Зазначений Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно з пунктом 5 Порядку заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Відповідно до пункту 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24.08.1991 на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону України "Про громадянство України"), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35х45 мм);

в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Як вищенаведено, відповідно до статті 1 Закону №2235-III зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно зі статтею 8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України.

Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до статті 1 Закону №2235-III декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна декларація за зразком, затвердженим наказом Міністерства закордонних справ України від 23.11.2022 №389.

Крім того, 06.06.2023 позивач за допомогою засобів електронного зв`язку звернулась до УДМС в Полтавській області з заявою, в якій просила прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства та видати відповідну довідку.

УДМС в Полтавській області у відповіді від 09.06.2023 зазначено, що надісланий електронний лист з додатком не відповідає формі та змісту, визначеними наказом МВС України від 16.08.2012 № 715, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1549/21861. Звернуто увагу, що відповідно до пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, документи з питань громадянства заявник подає особисто. Крім цього, електронні документи, видані іноземними державами, приймаються виключно за умови укладення угод про взаємне визнання електронних довірчих послуг. Угоди про взаємне визнання електронних довірчих послуг з Російською Федерацією укладено не було, тобто документи підписані електронним підписом держави агресора є такими, при створенні яких недотримано обов`язкових реквізитів електронного документа. У разі подання до 23.12.2023 відповідно до чинного законодавства України документа про припинення громадянства (підданства) Російської Федерації, позивач зможе подати заяву про оформлення паспорта громадянина України.

Враховуючи вищевикладене, позивачу роз`яснено, що до 23.12.2023 необхідно надати документ про припинення громадянства Російської Федерації до УДМС України в Полтавській області або її територіальних підрозділів або особисто звернутись до управління державної міграційної служби з декларацію про відмову від іноземного громадянства, що передбачено пунктом 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Водночас, позивач у позовній заяві зазначає, що особисто зверталась до УДМС в Полтавській області стосовно прийняття декларації про вихід з громадянства Російської Федерації, проте, в усній формі працівники УДМС в Полтавській області відмовились приймати декларацію.

Відповідачем контраргументів на довід позивача про особисте звернення не надано, правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, пояснень з приводу вищевказаного не надано.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності своїх дій/бездіяльності, що є підставою для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття від позивача декларації про відмову від громадянства Російської Федерації та зобов`язання УДМС України в Полтавській області прийняти від позивача та розглянути декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації, з урахуванням висновків суду.

Водночас позовні вимоги про зобов`язання відповідача утриматися від вчинення таких дій у майбутньому та щодо оформлення позивачу довідки про реєстрацію особи громадянином України суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду даної справи відповідач не прийняв від позивача декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації та не розглянув її. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у позові у частині вказаних позовних вимог у зв`язку з тим, що вони є передчасними та необґрунтованими.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стала протиправна бездіяльність відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати зі сплати судового збору позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 132, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області щодо неприйняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства Російської Федерації.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти від ОСОБА_1 та розглянути декларацію про відмову від громадянства Російської Федерації, з урахуванням висновків суду.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна