Справа № 808/9004/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Справа № 808/9004/15 провадження №СН/280/21/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Горлова Є.В., представника позивача: адвоката Штабовенка О.В., представників відповідача: Бубновця В.В., Косенко Л.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажно-будівельна компанія» (69057, м. Запоріжжя, пров. Тамбовський, б.2, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663)

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажно-будівельна компанія» (далі позивач, ТОВ «Монтажно-будівельна компанія») до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що контролюючий орган необґрунтовано в акті перевірки посилається на не підтвердження господарських операцій позивача з підприємствами-контрагентами ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс», оскільки до перевірки контролюючому органу були надані всі первинні документи (договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт ті інш.), що вказують на зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Відтак, позивачем правомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, понесені витрати у зв`язку з такими господарськими операціями. Вказує, що в акті перевірки контролюючий орган посилається на відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів, нерухомого майна, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, які дозволяли б здійснювати відповідні господарські операції, не надання товарно-транспортних накладних. Водночас, позивач зазначає, що відповідачем не наведено конкретних та чітких даних про кількість працівників контрагентів, їх розташування, наявність угод про залучення або не залучення інших підприємств, вказує, що наявність права власності на нерухоме майно не є критерієм реальності господарської операції, а посилання на ненадання товарно-транспортних накладних є безпідставними, оскільки останні надавались до контролюючого органу. Також зазначає про безпідставність посилань контролюючого органу на наявне кримінальне провадження, оскільки таке закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У зв`язку із викладеним, вважає податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 протиправним та просить його скасувати. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилається на те, що в наслідок проведення аналізу господарської діяльності позивача з його контрагентами ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ « Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» встановлено, що всі первинні бухгалтерські документи складені з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) не мають юридичної сили, а тому не можуть бути підставою для бухгалтерського і податкового обліку та подальшого декларування податкових показників з податку на прибуток. У зв`язку із цим вважає, що податковим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року адміністративний позов ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» задоволено. Визнано протиправним та скасовано винесене ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення рішення від 10.07.2015 №. Судові витрати в сумі 46 821,31 грн присуджено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у справі № 808/9004/15 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2016 року допущено заміну відповідача ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області його правонаступником Запорізькою об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області.

Постановою Верховного Суду від 15 липня 2022 року касаційну скаргу Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18.02.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2016 скасовано і направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд зазначив таке: «Висновок про реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» суди попередніх інстанцій зробили, обмежившись наявністю первинних документів у ТОВ «Монтажно-будівельна компанія», які, як доказ, вважаються обов`язковими, але не вичерпними, оскільки, як вже було зазначено, предмет доказування у таких справах становлять обставини, що підтверджують або спростовують право платника на збільшення суми витрат, тоді як контролюючий орган, приймаючи податкове повідомлення-рішення, про скасування якого заявлено позов, виходив із того, що операції з придбання товарів та послуг позивачем у цих контрагентів фактично не відбулися.

Однозначно, одні лише обставини щодо діяльності контрагента не можуть бути підставою для беззаперечного висновку про необґрунтованість податкової вигоди платника податків. Однак, якщо вони відповідно до частини першої статті 69 КАС (в редакції, чинній на час розгляду справи) входили до предмета доказування у справі, вони підлягали встановленню в судовому процесі з дотриманням вимог норм статей 69, 70, 86 КАС (в редакції, чинній на час розгляду справи) та з наданням їм судом юридичної оцінки…

..Суди першої та апеляційної інстанцій не дотрималися вимог наведених процесуальних норм при оцінці доказів у справі щодо взаємовідносин позивач із ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс», що, у свою чергу, призвело до того, що обставини у справі судами не були встановлені відповідно до вимог статті 159 цього Кодексу у редакції до 15.12.2017 та статті 242 КАС в чинній редакції».

Відповідно до частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

28 липня 2022 року матеріали справи №808/9004/15 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Семененко М.О., провадженню присвоєно номер №СН/280/21/22.

Ухвалою судді від 02 серпня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу №808/9004/15 (провадження №СН/280/21/22); призначено підготовче засідання на 28 вересня 2022 року.

19 вересня 2022 року представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких наполягає на задоволенні позову, вказує, що посилання контролюючого органу на порушення позивачем податкової дисципліни є безпідставними.

28 вересня 2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий Головним Управлінням ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС У Запорізькій області), у якому викладено заперечення проти заявлених позовних вимог з урахуванням постанови Верховного Суду від 15 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року замінено відповідача Запорізьку об`єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Запорізькій області на правонаступника - ГУ ДПС у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року зупинено провадження у справі до 16 січня 2023 року, призначено наступне підготовче засідання на 16 січня 2023 року.

12 січня 2023 року до суду надійшли пояснення від представника позивача, в яких, крім іншого, зазначає, що викладені відповідачем аргументи є його припущеннями, які не доведені належними та допустимими доказами.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року зупинено провадження у справі до 24 квітня 2023 року, призначено наступне підготовче засідання на 24 квітня 2023 року.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року зупинено провадження у справі до 03 липня 2023 року, призначено наступне підготовче засідання на 03 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року зупинено провадження у справі до 25 вересня 2023 року, призначено наступне підготовче засідання на 25 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року зупинено провадження у справі до 01 листопада 2023 року, призначено наступне підготовче засідання на 01 листопада 2023 року.

У період з 01.11.2023 по 03.11.2023 головуючий суддя у справі перебував у відрядженні на підставі наказу від 30.10.2023 №7, підготовче засідання перенесено на 08 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 20 листопада 2023 року.

Під час судового розгляду представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, викладених у заявах по суті справи та письмових поясненнях, представник позивача просив позов задовольнити, представники відповідача просили в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 20 листопада 2023 року судом проголошено скорочене рішення.

Заслухавши вступне слово та пояснення, надані представниками сторін у судовому засіданні, безпосередньо дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» 31.07.2001 зареєстроване як юридична особа за адресою: 69057, Запорізька область, м.Запоріжжя, Орджонікідзевський район, пров. Тамбовський, буд. 2, видами діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); підготовчі роботи на будівельному майданчику; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; будівництво доріг і автострад; будівництво трубопроводів, перебуває на податковому обліку в ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС (правонаступником якого є ГУ ДПС у Запорізькі йобласті).

На підставі направлень від 05.05.2015 №208, №202, №203 та №205, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, п.77.1 ст.77 Податкового Кодексу України (далі ПК України), наказу ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя від 24.04.2015 №205, відповідно до плану - графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складений акт №67/08-29-22-0108/31598941 від 24.06.2015.

Згідно з висновками акту перевірки №67/08-29-22-0108/31598941 від 24.06.2015, крім іншого, встановлено порушення позивачем вимог пп.14.1.27 пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.138.1, п.138.2, п.138.6, п.138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства на загальну суму 2 080 947,00 грн, у т.ч. по періодах: 2012 рік (4 квартал) на суму 459 834,00 грн; 2013 рік на суму 1 110 288,00 грн; 2014 рік на суму 510 825,00 грн.

Позивач подав заперечення на акт перевірки від 01.07.2015 вих. № 02/434.

Листом від 08.07.2015 вих. № 7023/10/08-29-22-0106 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області залишила висновки акту перевірки без змін.

На підставі акту перевірки №67/08-29-22-0108/31598941 від 24.06.2015 податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 10.07.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 3 121 420,50 грн, в т.ч. за основним платежем 2 080 947,00 грн та 1 040 473,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження рішення податкового органу, проте, рішенням Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.10.2015 №3879/10/08-01-10-04-13 та рішенням Державної фіскальної служби України від 04.12.2015 №25916/6/99-99-10-01-01-25 податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015 залишено без змін, а скарги без задоволення.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2015, TOB «Монтажно-будівельна компанія» звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали висновки акту перевірки, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідно дослідити обґрунтованість таких висновків з огляду на аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, а також із врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15 липня 2022 року у даній справі.

Позивачем не заявлено аргументів щодо порушення порядку проведення податкової перевірки, у зв`язку з чим вказані обставини судом не оцінюються.

Позиція контролюючого органу щодо порушення позивачем податкової дисципліни ґрунтується на аналізі господарських операцій позивача з його контрагентами ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс», які контролюючий орган вважає нереальними.

Так, в акті перевірки зазначено, що вказані контрагенти не мають робітників, які могли б виконувати будівельно-монтажні роботи; згідно відомостей центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів встановлено факти отримання працівниками доходів на кількох «ризикових» підприємствах одночасно; з урахуванням реального часу, простору, фізичних можливостей людини та територіального розташування об`єктів будівельно- монтажних робіт неможливо надати вказаний в актах (Ф.КБ-2) обсяг трудових ресурсів для виконання будівельно-монтажних робіт та послуг; згідно з податковою інформацією, яка є в наявності в органах ДФС України встановлено, що на вказаних підприємствах транспортні засоби не значаться; до ДПІ за місцем реєстрації додаток до АМ до податкової декларації з податку на прибуток не надавався, що може свідчити про відсутність основних засобів, необхідних для виконання вказаних субпідрядних ремонтно-будівельних робіт; зазначено про ідентичність в оформленні «первинних документів» по «ризикових» суб`єктах господарювання (ідентичні шрифт, розмір шрифту, таблиці, загальне оформлення, розташування печаток «ризикових» постачальників в аналогічних місцях тощо). Вказано, що територіально неможливо реальне здійснення контрагентами позивача зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг. У ТОВ «Старт Альянс» відсутні основні засоби, що підтверджується відсутністю додатків АМ до декларацій з податку на прибуток підприємств; трудові ресурси відсутні, що підтверджується у період взаємовідносин з позивачем не наданням звітів 1 ДФ; відсутнє право власності на нерухоме майно; до перевірки не були надані товарно-транспортні накладні, які б могли свідчити про переміщення товарно-матеріальних цінностей відповідно до умов договору поставки. Операції між позивачем та підприємством постачальником ТОВ «Старт Альянс» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, яку економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Зазначено, що ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» внесено в базу ФСПД «фіктивних суб`єктів господарювання», складено акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням. Посилається на те, що порушена кримінальна справа за ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України (далі КК України) №0000067. Крім того, по справі №405/8124/14-к в м.Кіровограді кримінальне провадження №0000102 відносно посадової особи ТОВ «Промбезпека», визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.1 ст.366, ч.1, 4 ст.358 КК України, постачальниками-субпідрядниками були суб`єкти фіктивного підприємництва, у тому числі ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Еліт Трейд Компані». З урахуванням наведеного, встановлено не підтвердження факту надання ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» товарів/послуг на адресу позивача. Таким чином, в первинних документах, виписаних ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» на адресу позивача, зазначені господарські операції, які фактично не відбулись, у зв`язку з чим документи не мають юридичної сили первинних документів.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ПК України надає визначення розумної економічної причини (ділової мети), як причини, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14).

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Статтею 1 Закону №996-XIV (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1. пункту 138.1. статті 138 ПК України визначено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема, витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від`ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від`ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов`язань у зв`язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг);є) витрати, пов`язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов`язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19 сформувала ряд важливих правових висновків, зокрема, про таке.

«п.63…правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

п.64. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

п.65 Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

п.66. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу….

…109. Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті».

Отже, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі твердження про відсутність у контрагентів платника податків трудових і матеріальних ресурсів для здійснення відповідної господарської діяльності тощо, не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

При цьому підтвердженням господарської операції, виходячи з визначення, наведеного в Законі № 996-ХIV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

Судом встановлено, що 02.07.2012 між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Капіталбуд Сервіс» () (субпідрядник) укладено договір № 494, на виконання умов якого субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ Монтажно-будівельної компанії виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах генпідрядника. ТОВ «Капіталбуд Сервіс» протягом жовтня 2012 року, листопада 2012 року, грудня 2012 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 2063151,18 грн., у т.ч. ПДВ 343858,53 грн. Розрахунки здійснювалися у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Капіталбуд Сервіс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік у розмірі 1719293,00 грн.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Капіталбуд Сервіс» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: договір підряду № 502; договір надання послуг № 2510; договір субпідряду № 464 з ТОВ «Зазінвестбуд», додаткові угоди до нього, протокол узгодження договірні ціни; договір підряду № 497 з ТОВ «Компанія Система», локальний кошторис до нього; договір підряду № 080812-01/3 з ТОВ «ДТЕК Східенерго», договірна ціна до нього; договір підряду № 147 з ВАТ «Завод напівпровідників», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду № 4915 з ПАТ «Карлсберг Україна», договірна ціна до нього; договір підряду № 804/24180/04 з ПАТ «Укрграфіт»; договірна ціна до нього; договір підряду № 2410/01 з ТОВ «Фоззі-Фуд», локальний кошторис до нього; договір підряду № 347Д/2011 з ПАТ «ЗАлК», договірна ціна до нього; договір підряду № 490 з ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат»; договір підряду № 500 з ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», договірна ціна до нього; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих субпідрядником послуг; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем послуг замовникам; акти здачі об`єкту та закриття прихованих робіт на об`єкті за договором підряду № 147 з ВАТ «Завод напівпровідників»; акти здачі об`єкту та закриття прихованих робіт, виконавчі зйомки на об`єкті за договором субпідряду № 464 з ТОВ «Зазінвестбуд»; податкові накладні, виписані ТОВ «Капіталбуд сервіс» на адресу позивача; податкові накладні, виписані позивачем на адресу замовників; акти заліку зустрічних послуг за генпідрядними послугами, наданими позивачем ТОВ «Капіталбуд сервіс»; платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за послуги ТОВ «Капіталбуд сервіс».

Також, відповідно інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 01.02.2023 №695/05/13-23, у Реєстрі будівельної діяльності наявні відомості щодо виданої ТОВ «Капіталбуд Сервіс», , ліцензії з реєстраційним номером EL01:1331-0722-5021-7990.

Крім того, судом встановлено, що 03.05.2012 між позивачем (покупець) та ТОВ «Старт Альянс» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №30507, на виконання якого, ТОВ «Старт Альянс» протягом жовтня 2012 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові та видаткові накладні на поставку будівельних матеріалів на загальну суму 564 474,00 грн., у т.ч. ПДВ 94 078,98 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювалися у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Старт Альянс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік у розмірі 470 395,00 грн. Факт виконання умов договору підтверджується наданими до перевірки видатковими накладними від 23.10.2012 №СТ-231005, від 17.10.2012 №СТ-171004, від 12.10.2012 №СТ-121002, від 26.10.2012 №СТ-261002, від 03.10.2012 №СТ-031001, від 09.10.2012 №СТ091003, від 01.10.2012 №СТ-011003, товарно-транспортними накладними.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Старт Альянс» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: товарно-транспортні накладні на доставку придбаних у ТОВ Старт Альянс товарно-матеріальних цінностей на об`єкти їх використання; довідка про напрями та кількість списання придбаних товарно-матеріальних цінностей, акти списання; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем послуг з використанням придбаних у ТОВ «Старт Альянс» товарно-матеріальних цінностей, відомості дефектів на ремонт машин, платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за отриманий товар ТОВ «Старт Альянс».

Також, до матеріалів справи надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про реєстрацію ТОВ «Старт Альянс», довідку про взяття на облік платника податків ТОВ «Старт Альянс».

Крім того, між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» (субпідрядник) було укладено договір від 29.04.2013 №519, згідно з умовами якого субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів позивача виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах генпідрядника. ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» протягом 2013 року виписало в адресу позивача податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 6262485,30 грн., у т.ч. ПДВ 1043749,00 грн. Розрахунки за виконанні роботи здійснювались у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у розмірі 5218738,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки та до суду актами виконаних робіт від 30.12.2013 №55-12-776, від 30.12.2013 №55-12-777, від 30.12.2013 №55-12-778, від 30.12.2013 №1, від 30.12.2013 №2, від 30.12.2013 №3, від 30.12.2013 №4, від 30.12.2013 №5, від 29.07.2013 № 182/1538/1, від 29.07.2013 №185/1542/1, від 29.07.2013 №187/1545/1, від 29.07.2013 №197/1569/1, від 29.07.2013 №1,від 31.07.2013 №55-07-243, від 31.07.2013 №55-07-242, від 31.05.2013 №1, від 27.06.2013 №2, від 27.06.2013 №1, від 27.06.2013 №2, від 27.06.2013 №170/1561, №170/1530, №180/1536, № 177/1527, №178/1528, №186/1544, №184/1540. Наведене також відображено в акті перевірки.

На підтвердження реальності господарських операцій з ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: договір підряду № 541/2472 з ПАТ «Запоріжкокс», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір субпідряду № 464 з ТОВ «Зазінвестбуд», додаткові угоди до нього, протокол узгодження договірні ціни; договір підряду № 1598 з ПАТ «Запоріжкокс», специфікація до нього; договір підряду № 523 з ТОВ «Фоззі-Фуд», договірна ціна до нього; договір підряду № 00850-2013С з ТОВ «Карлсберг Україна», договірна ціна до нього; договір підряду № 284Д/2012 з ПАТ «ЗАлК», додаткова угода до нього; договір підряду № 516 з ТОВ «ЗНА «Лідер Електрик», договірна ціна до нього; договір підряду № 521 з ПАТ «ЗНА «Ферротрейдінг», договірна ціна до нього; договір підряду № 539 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем послуг замовникам; акти здачі об`єкту та закриття прихованих робіт на об`єкті за договором підряду № 1598 з ПАТ «Запоріжкокс», складені за участі представників ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», податкові накладні, виписані ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» на адресу позивача; податкові накладні, виписані позивачем на адресу замовників; акти заліку зустрічних послуг за генпідрядними послугами, наданими позивачем ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» та угоди про залік зустрічних однорідних вимог від 31.05.2013 на суму 3 433,56 грн, від 30.06.2013 на суму 1 404,65 грн, від 31.07.2013 на суму 17 995,31 грн, від 30.12.2013 на суму 8 478,63 грн; платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за послуги ПП «ІТ-Спецпроммонтаж».

Також, до суду надано ліцензію серія АЕ №260501 від 11.03.2013, строк дії з 06.03.2013 по 06.03.2016 на здійснення ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» господарської діяльності із створенням об`єктів архітектури за переліком робіт згідно з додатком. Крім того, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 01.02.2023 №695/05/13-23, у Реєстрі будівельної діяльності, наявні відомості щодо виданої 11.03.2013 ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», , ліцензії з реєстраційним номером EL01:1331-0705-4733-1036.

Крім того, між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Укрелектростандарт» (субпідрядник) укладено договір від 01.11.2013 №544 згідно якого субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах генпідрядника. ТОВ «Укрелектростандарт» протягом 2013-2014 років виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 2495529,60 грн., у т.ч. ПДВ 415921,60 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Укрелектростандарт» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік у розмірі 624884,00 грн., за 2014 рік у сумі 1454724,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 30.11.2013: №55-11-661, №55-11-662, №55-11-663, №55-11-664, №55-11-665, №55-11-660, №14, №15, №16, №18, №19, №17, від 18.06.2014 №1, від 26.06.2014 №55-06-1399, від 26.06.2014 №55-06-1670, від 27.06.2014 №1, від 27.06.2014 №75-06-04, від 27.06.2014 №1, від 27.06.2014 №2, від 26.06.2014 №75-06-952-1, від 30.05.2014 №1, №55-05-905/1, №55-05-1400, №55-05-1401.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Укрелектростандарт» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: договір підряду № 530 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди та договірні ціни до нього; договір підряду № 20/2014/1176 з ВАТ «Запоріжсталь», договірна ціна до нього; договір підряду № 20/2014/547 з ВАТ «Запоріжсталь», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду № 541/2472 з ПАТ «Запоріжкокс», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду № 01628-2014-С з ПАТ «Карлсберг Україна», договірна ціна до нього; договір підряду № 550 з ТОВ «Спецвогнезахист», договірна ціна до нього; довідки КБ-3 та акти КБ-2щодо наданих субпідрядником послуг позивачу; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем (за допомогою субпідрядника) послуг замовникам на об`єктах за вище переліченими договорами; податкові накладні, виписані ПП «ІТ-Спецпроммонтаж» на адресу позивача; податкові накладні, виписані позивачем на адресу замовників; акти заліку зустрічних послуг за генпідрядними послугами, наданими позивачем ТОВ «Укрелектростандарт»; платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за послуги ТОВ «Укрелектростандарт».

Також, до суду надано ліцензію серія АВ №591143 від 10.08.2011, строк дії з 10.08.2011 по 10.11.2016 на здійснення ТОВ «Укрелектростандарт» господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. Крім того, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 01.02.2023 №695/05/13-23, у Реєстрі будівельної діяльності, наявні відомості виданої 10.08.2011 ТОВ «Укрелектростандарт», , ліцензії з реєстраційним номером EL01:1331-0672-7577-3895.

Крім того, між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Еліт Трейд Компані» (субпідрядник) укладено договір від 10.01.2014 №547 згідно якого субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах генпідрядника. ТОВ «Еліт Трейд Компані» протягом 2014 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 704167,00 грн., у т.ч. ПДВ 117361,20 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Еліт Трейд Компані» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 586806,00 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 31.01.2014 б/н, від 31.01.2014 №189/1559, від 31.03.2014: №1, №5, №7.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Еліт Трейд Компані» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: договір підряду №541/2472 з ПАТ «Запоріжкокс», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір субпідряду № 464 з ТОВ «Зазінвестбуд», додаткові угоди до нього, протокол узгодження договірні ціни; договір підряду № 0702/01 з ТОВ «Квас Бевериджес», додаткові угоди до нього, кошториси, розрахунки вартості додаткових робіт; договір підряду № 537 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду № 539 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього; договір підряду № 540 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього; довідки КБ-3 та акти КБ-2, акти М-2 щодо наданих субпідрядником послуг позивачу; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем послуг замовникам; акти здачі об`єкту та закриття прихованих робіт на об`єкті за договором підряду № 0702/01 з ТОВ «Квас Бевериджес», складені за участі представників ТОВ «Еліт Трейд Компані»; податкові накладні, виписані ТОВ «Еліт Трейд Компані» на адресу позивача; податкові накладні, виписані позивачем на адресу замовників; акти заліку зустрічних послуг за генпідрядними послугами, наданими позивачем ТОВ «Еліт Трейд Компані»; платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за послуги ТОВ «Еліт Трейд Компані».

Також, до суду надано ліцензію серія АЕ №280544 від 20.12.2013, строк дії з 13.12.2013 по 13.12.2016 на здійснення ТОВ «Еліт Трейд Компані» господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. Крім того, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 01.02.2023 №695/05/13-23, у Реєстрі будівельної діяльності наявні відомості щодо виданої 20.12.2013 ТОВ «Еліт Трейд Компані», , ліцензії з реєстраційним номером EL01:1331-0717-1334-7532.

Крім того, між ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» (генпідрядник) та ТОВ «Міраброн Плюс» (субпідрядник) укладено договір від 02.04.2014 № 553, згідно якого, субпідрядник на свій ризик, власними силами із власних матеріалів та матеріалів генпідрядника зобов`язаний виконати будівельно-монтажні роботи на об`єктах генпідрядника. ТОВ «Міраброн Плюс» протягом квітня 2014 року та травня 2014 року виписало в адресу ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» податкові накладні та акти виконаних робіт на загальну суму 955600,50 грн., у т.ч. ПДВ 159276,75 грн. Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій формі. В податковому обліку витрати з придбання послуг у ТОВ «Міраброн Плюс» включені платником до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік у розмірі 796383,75 грн. Факт виконання вказаних робіт підтверджується наданими до перевірки актами виконаних робіт від 30.04.2014 №1, 2, 3, 4, 55-04-898, 55-04-900, 55-04-901, 55-04-901/1, 55-04-903/1.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Міраброн Плюс» та їх впливу на власну господарську діяльність позивачем також надано: договір підряду №58Д/2014 з ПАТ «ЗАлК», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду №20/2014/547 з ВАТ «Запоріжсталь», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір надання послуг № 97/2014 з ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», специфікація до нього; договір підряду №0702/01 з ТОВ «Квас Бевериджес», додаткові угоди до нього, кошториси, розрахунки вартості додаткових робіт; договір виконання робіт № 08/05/14 з ТОВ «Квас Бевериджес», перелік робіт, кошторис; договір підряду № 537 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього, договірні ціни; договір підряду № 539 з ТОВ «Агропроінвест 08», додаткові угоди до нього; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих субпідрядником послуг позивачу; довідки КБ-3 та акти КБ-2 щодо наданих позивачем послуг замовникам; податкові накладні, виписані ТОВ «Міраброн плюс» на адресу позивача; податкові накладні, виписані позивачем на адресу замовників; акти заліку зустрічних послуг за генпідрядними послугами, наданими позивачем ТОВ «Міраброн плюс»; платіжні доручення та банківські виписки щодо сплати позивачем за послуги ТОВ «Міраброн плюс».

Також, до суду надано ліцензію серія АЕ №289855 від 21.03.2014, строк дії з 17.03.2014 по 17.03.2017 на здійснення ТОВ «Міраброн Плюс» господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури. Крім того, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 01.02.2023 №695/05/13-23, у Реєстрі будівельної діяльності, наявні відомості щодо виданої 28.03.2014 товариству з обмеженою відповідальністю МІРАБРОН ПЛЮС, , ліцензії з реєстраційним номером EL01:1331-0717-1334-7532.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» права власності на нерухоме майно за місцем здійснення господарської діяльності, договори оренди земельних ділянок, довідки про виконання будівельно-монтажних робіт за 2012 2014 роки, реєстри виконаних робіт, довідка про середню чисельність працівників ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» за 2012 2015 роки, податкову звітність про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4 квартал 2012 року 4 квартал 2014 року.

Таким чином, фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону №996-XIV - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.

Суд звертає увагу, що під час перевірки позивача всі первинні документи надавались податковому органу, досліджувались ним, в акті перевірки відсутні будь-які зауваження щодо форми та змісту таких документів, не зазначено про не надання певних документів, тощо, тобто, первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а також правомірність формування витрат по операціям з цими контрагентами.

Дослідивши надані до матеріалів справи письмові докази, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та даними контрагентами.

Суд зазначає, що контролюючим органом не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента позивача трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів, укладених з позивачем, як не було надано і доказів наявності фактів, які свідчать про неправомірну поведінку контрагентів та про обізнаність позивача щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.

Аналізуючи доводи податкового органу, суд також зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець, отримувач послуг) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг), у тому числі у ланцюгу постачання, вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) податкової дисципліни, а тому таких платник податків (покупець товарів, робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, адже платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

При цьому, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкової вигоди.

У контексті наведеного, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 у справі № 820/4648/13-а, у справі № 826/1398/17, від 05.03.2019 у справі №820/4779/15, тощо, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.

Посилання податкового органу на аналіз податкової інформації, отриманої відносно контрагентів платника податків, зокрема, на відсутність у останнього умов необхідних для здійснення такого роду господарської діяльності, відсутність достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення спірних господарських операцій щодо наданих послуг, є необґрунтованими, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, наявності чи відсутності у останнього основних фондів, тощо. Аналогічно відсутність транспорту або спеціальної техніки саме у власності контрагента не свідчить про неможливість її використання на інших законних підставах.

Вищезазначена правова позиція підтримана Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 04.06.2020 у справі №340/422/19, від 10.07.2020 у справі №120/4723/18-а, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 27.08.2020 у справі №820/1379/16, від 17.03.2020 у справі №826/16705/17, від 20.10.2020 у справі №806/705/15, від 21 квітня 2021 року у справі № 815/2417/16, від 17.11.2021 року у справі №640/18105/18, від 11.03.2022 у справі № 826/5678/18, від 11.08.2022 у справі 826/10153/17 тощо.

Інформація з баз даних контролюючого органу та податкова інформація щодо контрагентів позивача (у тому числі по ланцюгу постачання), на яку посилається відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Указана правова позиція міститься у судових рішеннях Верховного Суду, від 06.02.2018 року у справі № 816/166/15-а (№ К/9901/8403/18), від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, від 23.10.2018 у справі №802/1428/17-а, від 27.10.2022 у справі №805/559/17-а тощо.

Податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган (постанова Верховного Суду від 03.09.2019 у справі №810/3790/17).

В контексті викладеного, необхідно також зазначити, що контролюючий орган під час розгляду справи не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх нереальність чи про те, що позивач як платник податків діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які міг допустити його контрагент чи інші учасники ланцюга постачання, або ж про те, що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій було одержання позивачем податкової вигоди.

Щодо посилання контролюючого органу на кримінальне провадження №0000067, суд зазначає, що в порушення статті 77 КАС України відповідач не виконав свого обов`язку з доведення обставин, на яких ґрунтується прийняте рішення, та не надав доказів існування такого кримінального провадження, під час судового розгляду не пояснив щодо яких осіб або фактів воно здійснюється, на якій стадії перебуває і яке значення має для вирішення спірних правовідносин.

Також помилковими є посилання відповідача на вирок суду у кримінальній справі №405/8124/14-к, оскільки такий стосується інших господарських правовідносин та іншого суб`єкта господарювання.

Крім того, до матеріалів справи надано копію постанови слідчого СВ ФР Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000013 від 17.03.2016, у зв`язку з відсутністю в діянні службових осіб ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» складу кримінального правопорушення. За змістом даної постанови вбачається, що вказане кримінальне провадження було зареєстровано за фактом ухилення від сплати податків службовими особами позивача у зв`язку зі здійсненням фінансово-господарських операцій з ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс».

Також, до суду надано копію ухвали слідчого судді від 31.03.2015 у справі №335/2983/15-к про проведення обшуків у ТОВ «Монтажно-будівельна компанія» та протоколи обшуку, з яких вбачається, що в межах проведення слідчим управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000062 та №0000065 було здійснено обшуки на промисловій базі позивача, в наслідок яких частково вилучена первинна документація, витребувана ухвалою суду. Згідно наданих відповідей ГУ Національної поліції в Запорізькій області, ГУ ДПС в Запорізькій області, Міністерства фінансів України на адвокатські запити щодо місцезнаходження кримінальних проваджень №0000062 та №0000065 та вилучених документів, жоден з цих органів не зміг повідомити про їх місцезнаходження. Слідче управління ФР ГУ ДФС у Запорізькій області листом від 30.07.2015 повідомило, що кримінальне провадження №0000062 закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Таким чином, наданими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджено, що господарські відносини між позивачем та його контрагентами ТОВ «Капіталбуд Сервіс», ТОВ «Старт Альянс», ПП «ІТ-Спецпроммонтаж», ТОВ «Укрелектростандарт», ТОВ «Еліт Трейд Компані», ТОВ «Міраброн Плюс» мали реальний характер, придбані товари та послуги були використані позивачем у власній господарській діяльності, підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, спричинили реальні зміни майнового стану позивача, та були належним чином відображені позивачем у бухгалтерському обліку та податковій звітності.

На підстав викладеного суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сформовано показники податкової звітності з податку на прибуток з урахуванням господарських операцій з вказаними контрагентами, у зв`язку з чим твердження контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та недоведеними, а тому прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що в адміністративному судочинстві передумовою для захисту порушеного права є вирішення судом публічно-правового спору, тобто надання судом оцінки правомірності (протиправності) рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які на думку позивача порушують його права, свободи чи законні інтереси.

За змістом позову позивач доводить, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, однак у позові не заявлено позовних вимог про визнання такого рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, а визначено лише спосіб захисту порушеного права шляхом його скасування. Однак, з огляду на приписи статті 245 КАС України, при розгляді адміністративної справи у разі задоволення позову суд має визначити належний спосіб захисту порушеного права, у тому числі вирішити публічно-правовий спір, наявність якого є передумовою звернення до адміністративного суду.

У зв`язку з наведеним наявні підстави для виходу за межі позовних вимог та визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, в розмірі 46 821,31 грн, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас, як встановлено судом, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у даній справі, яка була скасована Постановою Верховного Суду від 15 липня 2022 року, крім іншого, присуджено судові витрати в сумі 46 821,31 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

До матеріалів справи долучено оригінал виконавчого листа від 26.10.2.016 про стягненняна користь позивача вказаних сум з відміткою про виконання від 04.11.2016.

Отже, судом встановлено, що судові витрати у розмірі 46 821,31 грн позивачу фактично відшкодовані, а тому на момент розгляду даної справи відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 липня 2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-будівельна компанія, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пров. Тамбовський, б.2, .

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП: 44118663.

Повне судове рішення складено 30.11.2023.

Суддя М.О. Семененко