Справа № 440/14211/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Довгопол М.В.

21 листопада 2023 р.Справа № 440/14211/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и в:

01.11.2021 позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту ФО-П ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - ГУ ДПС в Полтавській області, контролюючий орган), в якому просить ( з урахуванням заяви щодо уточнення позовних вимог): визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.08.2021 № 5, яким на підставі акту перевірки № 6206/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 12.08.2921 за порушення ст. 15-3, ч. 12 ст. 18 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР) застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 44 187.00 грн.

Вимоги мотивував тим, що у наказі ГУ ДПС у Полтавській області від 04.08.2021 № 1773-П відсутні будь-які посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, відтак призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача є незаконним. При цьому порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої перевірки, а прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню без дослідження суті встановлених перевіркою порушень. Також позивач звертав увагу на те, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), перевірка ж даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначив, що фактична перевірка ФО-П ОСОБА_1 проведена на підставах, визначених пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України), у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Вказує, що в розділі 2.2.20 акту перевірки чітко викладено порушення, зокрема 26.01.2021 реалізоване три пляшки вина ігристого «Маренго» біле напівсолодке 0.75 л. по ціні 89.00 грн. на загальну суму 267.00 грн. (фіскальний чек № 74760 від 26.01.2021 о 20 год. 06 хв.); 15.03.2021 реалізовано 9 пляшок шампанського «Болград» біле напівсолодке 0.75 л по ціні 89.00 грн на загальну суму 801.00 грн. (фіскальний чек № 76538 від 15.03.2021 о 17 год. 58 хв.; 28.07.2021 реалізовано пляшку шампанського «Болград» біле солодке 0.75 л. по ціні 91.90 грн. на загальну суму 91.90 грн. (фіскальний чек № 80999 від 28.07.2021 о 14 год. 16 хв. (діюча мінімальна роздрібна ціна 109.00 грн). Посилається на те, що до акту перевірки додано копії зазначених фіскальних чеків (звітів документів із носія). Всього в період з 26.01.2021 по 28.07.2021 реалізовано алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж встановлені роздрібні ціни на такі напої в кількості 343 пляшки на загальну суму 31531.70 грн (додаток 1). Зазначає, що з огляду на встановлені під час перевірки порушення до ФО-П ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 30.08.2021 № 5.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2022 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) вимоги адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 задоволено.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 30.08.2021 № 5, яким до ФО-П ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 44 187.00 грн.

За рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ФО-П ОСОБА_1 стягнуто витрати зі сплати судового збору в розмірі 908.00 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що ГУ ДПС у Полтавській області призначено фактичну перевірку ФО-П ОСОБА_1 за наявності підстави, передбаченої п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України. Суд зазначив, що відповідачем не надано до суду засвідчених належним чином копій чеків, на які наявні посилання у акті перевірки та додатку до нього. У ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган не досліджував такі чеки чи його дублікати або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже контролюючим органом не встановлено саме у ході проведення фактичної перевірки факт реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних роздрібних цін на такі напої, встановлених законодавством України та факт реалізації алкогольних напоїв у не встановлений час. Допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 , зокрема, щодо безпосередньої перевірки документів під час перевірки, призводять до відсутності правових наслідків такої.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що наказ про проведення фактичної перевірки містить всі необхідні реквізити, що визначені абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, та за своєю формою відповідає зразку, затвердженому наказом ДФС від 31.07.2014 № 22. У даному випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Також зазначає, що підставою для призначення фактичної перевірки стало отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства.

Щодо неможливості використання інформаційних баз контролюючого органу, вказує, що дані твердження суду першої інстанції спростовуються позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.09.2019 у справі № 809/40/16.

Вказує, що суд не може обмежити право податкового органу довести у судовому процесі обставини, на яких гуртуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що були наявні у нього під час прийняття оскаржуваного акта індивідуальної дії.

Посилається на правову позицію, висловлену в постановах Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17, від 20.03.2018 у справі № 820/4766/17, від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 12.08.2021 № 140/14625/20, від 04.03.2021 у справі № 803/1171/17, від 21.02.2020 у справі 826/17123/18, від 26.09.2019 у справі № 809/40/16, від 12.09.2019 у справі № 806/1284/16, від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, від 08.07.2021 у справі № 804/5775/17.

Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, ФО-П ОСОБА_1 , просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.

Зазначає, що проаналізувавши зміст наказу ГУ ДПС у Полтавській області № 1773-П від 04.08.2021 про проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 встановлено, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки. Вказує, що відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього підприємства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Посилається на правову позицію викладену у постановах Верховного Суду у справі № 520/1304/20 від 22.09.2020, у справі № 160/7971/19 від 19.11.2020, у справі № 520/12028/18 від 17.12.2020, у справі № 120/1431/20-а від 16.09.2021, у справі № 520/10214/2020 від 28.10.2021, у справі № 120/3918/20-а від 02.12.2021, у справі № 440/950/20 від 23 грудня 2021.

Зазначає, під час проведення фактичної перевірки, яка відбулася 05.08.2021, відповідачем зазначені в акті фактичної перевірки порушення ніяким чином не перевірялись та не підтверджувались будь-якими доказами, навпаки на момент перевірки не було встановлено жодного порушення податкового законодавства.

Позивач вказує, що в даному випадку належним, допустимим та достатнім доказом факту проведення реалізації підакцизного товару (алкогольного напою) за цінами, що є меншими ніж встановлені є фіскальний чек (розрахунковий документ в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»), отриманий у спосіб передбачений ПК України, тобто під час проведення контрольної розрахункової операції. В матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази на підставі яких можна прийти до висновку про наявність порушення в діяльності ФО-П ОСОБА_1 зазначені в акті порушення фактично є припущеннями перевіряючи, які не ґрунтуються на жодному доказі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до абзацу другого ст. 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пункт 75.1 статті 75 ПК України встановлює, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пункту 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Положеннями підпункту 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України врегульовано, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

У відповідності до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно пункту 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу як самостійного предмета позову, судова палата зазначила, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 зазначила, що якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то неправомірність дії контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Судовим розглядом встановлено, що наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 04.08.2021 № 1773-П «Про проведення фактичної перевірки» з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій та на підставі пп. 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 ПУ України вирішено провести з 05.08.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ФО-П ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому ПК України порядку.

На підставі наказу № 1773-П від 04.08.2021 ГУ ДПС у Полтавській області видано направлення на перевірку від 04.08.2021 № 2516 та № 2517.

Зазначені направлення та копію наказу № 1773-П від 04.08.2021 вручено 05.08.2021 продавцю магазину «Оптовичок» ФО-П ОСОБА_1 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить підпис останньої на копіях направлень.

Проаналізувавши викладені положення податкового законодавства та надавши оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів не встановила порушення податковим органом порядку призначення перевірки. Як встановлено судом наказ ГУ ДПС у Полтавській області № 1773-п від 04.08.2021 містить посилання не лише на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а прямо вказує на здійснення контролю (функцій), визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, тобто, безпосередньо у наказі зазначається підстава проведення перевірки та перераховуються норми податкового та іншого законодавства, з яких вони випливають. На виконання вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України в наказі відповідача чітко визначений період, який охоплюється перевіркою, і цей період не суперечить положенням ст. 102 ПК України.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 12.08.2021 № 000693 (реєстраційний № 6206/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 13.08.2021 (далі - Акт перевірки), в якому зафіксовано:

1) реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час доби, а саме: рішенням від 24.04.2019 ХХ сесії Кременчуцької міської Ради VII скликання встановлено заборону продажу алкогольних напоїв суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Кременчука у нічний час з 22:00 год. до 08:00 год. - згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять по дротових та /або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС та звіту документів з носія встановлено факти реалізації алкогольних напоїв: вина ігристого «Ореанда» біле солодке, місткістю 0.75 л по ціні 89.00 грн за пляшку на суму 89.00 грн о 07 год. 57 хв., фіскальний чек № 76812 від 22.03.2021 та горілки «Грін Дей», 40% місткістю 0.5 л по ціні 89.40 грн за пляшку в кількості 9 пляшок на суму 804.60 грн. о 07 год. 44 хв., чек № 75850 від 23.02.2021;

2) реалізацію алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, зокрема, згідно чеку № 74760 від 26.01.2021 о 20 год. 06 хв. реалізовано 3 пляшки вина ігристого «Маренго» біле напівсолодке: 0.75 л. по ціні 89.00 грн на загальну суму 267.00 грн; згідно чеку № 76538 від 15.03.2021 о 17 год. 58 хв. реалізовано 9 пляшок шампанського «Болград» біле напівсолодке 0.75 л. по ціні 89.00 грн на загальну суму 801.00 грн; згідно чеку № 80999 від 28.07.2021 о 14 год. 16 хв. реалізовано пляшку шампанського «Болград» біле солодке 0.75 л. по ціні 91.90 грн. на загальну суму 91.90 грн. (діюча мінімальна роздрібна ціна 109.00 грн).

Встановлено, що всього в період з 26.01.2021 по 28.07.2021 згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять по дротових та /або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС та звіту документів з носія, реалізовано алкогольних напоїв за цінами нижчими ніж встановлені роздрібні ціни на такі напої в кількості 343 пляшки на загальну суму 31 531.70 грн.

Додатками до акта перевірки зазначено:

1) фіскальний чек продажу, денний звіт РРО;

2) опис грошових коштів, звіт документів із носія;

3) перелік реалізованих товарів.

Акт перевірки підписано продавцем ОСОБА_2 із зауваженням про те, що з актом перевірки не згодна.

На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.08.2021 № 5, яким відповідно до абзаців 14, 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон № 481/95-ВР) застосовано до ФО-П ОСОБА_1 суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 44 187.00 грн.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій сума штрафу 44 187.00 грн включає:

1) 37 387.00 грн. згідно з абз. 18 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР (100 % вартості отриманої партії товарів (343 пл. по 109.00 грн);

2) 6 800.00 грн. згідно з абз. 14 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Статтею 18 Закону № 481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2021 року № 17 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957» (далі Постанова № 17, яка набрала чинності 26.01.2021), внесено зміни у додаток до постанови № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Постановою № 17 внесено зміни щодо встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на деякі види алкогольних напоїв, зокрема:

на «Вермути та інші вина виноградні натуральні з доданням рослинних або ароматизувальних екстрактів у скляній тарі місткістю 0,7 л, в інший тарі місткістю 1 л» за кодами виробів згідно з УКТ ЗЕД 2205 (крім 2205 10 10 00, 2205 90 10 00), встановлена мінімальна роздрібна ціна 49 грн.,

на «Вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу "гриб", що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20° C у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л» за кодами виробів згідно з УКТ ЗЕД 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 29 10 00, 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 39 00, встановлена мінімальна роздрібна ціна 109 гривень.

Згідно з пунктом 2 Примітки до вказаної постанови мінімальна роздрібна ціна на вина та вермути у скляній та іншій тарі місткістю менш як 1 літр та більш як 1 літр, 1 літр у скляній тарі розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари, поділений на 0.7.

Відповідно до частини 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000.00 гривень.

Згідно з частиною третьою ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, куріння тютюнових виробів, використання електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби (ч. 9 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР).

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР у розмірі 6800 грн. (абзац 14 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 (далі - Порядок № 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 01.06.2017 № 396 (далі - Методичні рекомендації № 396).

Згідно з Порядком № 727 та Методичними рекомендаціями № 396 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Одним із невід`ємних прав платника податків, відповідно до п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України, є право на подання до контролюючого органу письмових заперечень до акта перевірки у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводить перевірку.

Отже, акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України (ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію»).

Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу (п. 74.1 ст. 74).

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (п. 74.3 ст. 74).

Наказом Міністерства фінансів України 05.08.2020 № 477, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.112020 за № 1096/35379, затверджений Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, яким встановлений механізм функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) щодо отримання від реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО) визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України.

Розділом II «Функціонування СОД РРО» визначено, що СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує:

1) функціонування у цілодобовому режимі;

2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС;

3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу;

4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО;

5) збереження документів:

створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи;

створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону;

6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Сервер додатків забезпечує взаємодію інформаційних систем ДПС з базою даних СОД РРО.

Наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057 затверджено Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, яким встановлено механізм передачі електронних копій розрахункових документів, фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) / програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО), фіскальних звітів ПРРО і повідомлень, що передбачені Порядком реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 918/29048, що необхідні для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів ДПС для суб`єктів господарювання, що використовують РРО/ПРРО.

Згідно з п. 1.2 Порядку № 1057 система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

Пунктом 2.2 розд. І Порядку № 1057 передбачено, що СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами НСМЕП.

Таким чином, колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Також, колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. При цьому наявність інформативних додатків до акту перевірки, тобто документів, які було використано при проведенні перевірки, дозволяє зробити висновки про обґрунтованість викладеного контролюючим органом в акті перевірки, а відтак і обґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Судовим розглядом справи встановлено, що до акту перевірки від 12.08.2021 відповідачем додано: опис грошових коштів від 05.08.2021, Z-звіт денний від 05.08.2021 (а.с. 41), звіти документів з носія від 05.08.2021: фіскального чеку від 26.01.2021, фіскального чеку від 15.03.2021 фіскального чеку від 28.07.2021, і від 12.08.2021: фіскального чеку від 23.02.2021, фіскальний чек від 05.08.2021, сума покупки 15,40 грн, (а.с. 41 звор), додаток 1 до акту перевірки, який містить інформацію про: фіскальний номер, дату/час, № чека, код, назву, ціну в грн, кількість, суму в грн (а.с. 42-46).

Колегія суддів зазначає, що, за винятком фіскального чеку від 05.08.2021 року, денного Z-звіт від 05.08.2021 та опису грошових коштів від 05.08.2021, відповідач до акту перевірки не надав жодного документу (фіскальних чеків), які були б досліджений під час здійснення фактичної перевірки позивача за місцем проводження останнім своєї господарської діяльності. Такі документи відповідачем не надані як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції. В свою чергу зведена інформація, що міститься у додатку 1 до акту перевірки, як і у звітах документів з носія посвідчують використання фахівцями відповідача даних СОД РРО, тобто податкової інформації.

Колегія суддів звертає увагу, що у спірних правовідносинах, що склались з приводу дотримання платником податку законодавства, що регулює порядок застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обставиною, що має бути досліджена є саме розрахункова операція, а отже безпосереднім доказом, що підтверджує її вчинення, є розрахунковий документ.

Тобто, відповідачем не доведено, що в ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган досліджував такі чеки чи його дублікати або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже контролюючим органом не встановлено саме у ході проведення фактичної перевірки факт реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних роздрібних цін на такі напої, встановлених законодавством України та факт реалізації алкогольних напоїв у не встановлений час.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, з посиланням на висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17, від 20.03.2018 у справі № 820/4766/17, від 22.05.2018 у справі № 810/1394/16, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 12.08.2021 № 140/14625/20, від 04.03.2021 у справі № 803/1171/17, від 21.02.2020 у справі 826/17123/18, від 26.09.2019 у справі № 809/40/16, від 12.09.2019 у справі № 806/1284/16, від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, від 08.07.2021 у справі № 804/5775/17, щодо необхідності застосування судом принципу офіційності, оскільки в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи, матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 30 листопада 2023 року.