Справа № 380/19052/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі відповідач), в якому просить:

- стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь позивача заборгованість по заробітній платі 24 249 (двадцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн 44 к.;

- стягнути з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь позивача середній заробіток за весь період затримки розрахунку по

день фактичного повного розрахунку відповідачем грошових коштів, невиплачених при звільненні (переведення до іншого місця служби).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 13.06.2023 по 28.07.2023 проходив військову службу на посаді слухача у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. При виключенні зі списків особового складу відповідачем нараховано, але своєчасно не виплачено при звільненні заробітну плату в розмірі 24 249 грн 44 к., чим порушено його право на своєчасне отримання належного грошового забезпечення. Тому відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України з відповідача належить стягнути середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок за 18 днів з моменту його звільнення до моменту звернення до суду. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, суть яких полягає у тому, що необхідною підставою для стягнення з відповідача заробітної плати та розміру середнього заробітку є факт звільнення особи з військової служби. Проте, згідно до наказів начальника Національної академії сухопутних військ (від 13.06.2023 №188 та від 28.07.2023 №239) позивач не перебував в жодних трудових відносинах з відповідачем, а був зарахований до списків особового складу як слухач курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, по завершенню яких вибув до нового місця служби. Таким чином, ОСОБА_1 не звільнений з військової служби, а продовжує її проходити, що унеможливлює здійснення будь-яких компенсаційних виплат до моменту звільнення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 16.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

Позивачем 17.08.2023 та 08.09.2023 подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №63226 та вх. №68537).

Відповідачем 13.09.2023 (вх. №69820) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 18.09.2023 (вх. №70732) подано відповідь на відзив.

Позивачем 16.10.2023, 25.10.2023, 06.11.2023 та 23.11.2023 подано клопотання про прискорення розгляду справи (вх. №78029, вх. №80981, вх. №84466 та вх. №90495).

Ухвалою суду від 26.10.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.11.2023 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено та продовжено розгляд справи.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 13.06.2023 №188 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м. Миколаїв, призначено на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації, ВОС 341000.

З 13.06.2023 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення, а на котлове - з обіду 13.06.2023, вважати таким, що справи та посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Вказаним наказом ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено виплату посадового окладу за посадою слухач (12 тарифний розряд в сумі 3440 грн) та оклад за військовим званням; надбавка за особливості проходження військової служби у розмірі 65 до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та премію в розмірі 480.

Згідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 28.07.2023 №239 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.07.2023 №1555 на посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи і посаду здав та вибув до нового місця служби с. Левадне, Запорізької області.

З 28.07.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та всіх видів забезпечення, а з котлового сніданку - з 29.07.2023.

Вказаним наказом визначено виплатити посадовий оклад за посадою слухача в розмірі 3440 грн (12 т.р.), оклад за військове звання в розмірі 1200 грн; відсоткову надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65 до посадового окладу та премію в розмірі 480 посадового окладу.

Розміри та складові грошового забезпечення ОСОБА_1 відображені у грошовому атестаті від 28.07.2023 №358.

Виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 за червень 2023 року здійснена у липні 2023 року, що підтверджується розрахунком грошового забезпечення за липень 2023 року.

Виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2023 року здійснена у серпні 2023 року, що підтверджується розрахунком грошового забезпечення за серпень 2023 року.

Кошти в сумі 23885, 70 грн від Національної академії сухопутних військ на картковий рахунок позивача надійшли 12.08.2023, що підтверджується скріном сторінки Приват24, долученої позивачем до матеріалів справи.

ОСОБА_1 14.08.2023 звернувся до відповідача із рапортом про негайну виплату йому коштів, передбачених грошовим атестатом від 28.07.2023 №358.

Відповідач листом від 15.08.2023 №4715 повідомив ОСОБА_1 про повноту виплати належних грошових коштів, вказавши про перерахунок на картку Приватбанку грошового забезпечення за червень 2023 року в сумі 15866, 93 грн та за липень 2023 року в сумі 23885, 70 грн.

До листа долучено розрахунок грошового забезпечення за липень 2023 року та за серпень 2023 року, відповідно до яких заборгованість по виплаті відсутня.

Позивач вважає, що відповідач своєчасно не провів з ним повного розрахунку при звільненні, не виплативши нараховане за 28 днів липня 2023 року грошове забезпечення у день виключення зі списків особового складу, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за 18 днів затримки розрахунку при звільненні, який становить 15 588 грн 90 к.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (Далі Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (тут і далі Порядок №260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_2 (далі - військові частини).

Відповідно до пункту 7 Порядку №260 розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці. При цьому середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно до пункту 3 Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення, зокрема є: накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження.

Як встановлено судом на підставі відповідних наказів, позивач, будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, з 13.06.2023 по 28.07.2023 проходив військову службу на посаді слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Грошове забезпечення ОСОБА_1 на час проходження військової служби на посаді слухача встановлено наказом відповідача від 13.06.2013 №188 у відповідності до п.5 розділу ІІ, п.2 розділу ІІІ Порядку №206 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, розмір і складові якого позивачем не оспорюються.

На підставі наявних у матеріалах справи розрахунків грошового забезпечення (а.с. 22-23) судом встановлено, що виплата ОСОБА_1 грошового забезпечення за 18 днів червня 2023 року здійснена у липні 2023 року, а виплата грошового забезпечення за 28 днів липня 2023 року здійснена у серпні 2023 року.

Долучений позивачем скрін сторінки Приват24 підтверджує поступлення 12.08.2023 від Національної академії сухопутних військ на його картковий рахунок зарплати в сумі 23885, 70 грн.

Встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів обставини свідчать, що грошове забезпечення позивачу відповідачем виплачувалося у відповідності до вимог пункту 7 Порядку №260: зокрема, грошове забезпечення за липень виплачено за 28 днів, тобто включно до дня виключення зі списків особового складу 28.07.2023, та пункту 8 Порядку № 260: в поточному місяці за минулий.

З наказу від 28.07.2023 №239 слідує, що підставою виключення позивача зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ став наказ Головнокомандувача ЗСУ від 14.07.2023 №1555 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , до місця розташування якої він вибув для подальшого проходження військової служби.

З долученого позивачем до матеріалів справи витягу з протоколу №31 засідання комісії в/чА5509 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 19.10.2023 встановлено, що позивач проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, виключення позивача зі списків особового складу Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного було зумовлено вибуттям ОСОБА_1 до визначеного Головнокомандувачем ЗСУ місця проходження військової служби, де він і продовжує служити, а не у зв`язку із припиненням проходження ним військової служби.

Пунктом 7 Наказу Міністра оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» визначено:

Грошове забезпечення військовослужбовцям нараховувати та виплачувати до 20 числа щомісячно, у разі надходження коштів пізніше цього строку - протягом трьох днів після їх надходження.

Виплата відповідачем 12.08.2023 ОСОБА_1 грошового забезпечення за липень 2023 року відповідає визначеним Міністром оборони України строкам виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.

Встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати про відсутність в діях відповідача будь-яких порушень вимог Порядку №260 та чинного законодавства щодо своєчасності виплати позивачу під час проходження військової служби грошового забезпечення за липень 2023 року .

Викладене в сукупності свідчить про відсутність станом на день звернення позивача 14.08.2023 до суду з цим позовом предмету спору, а відтак і порушеного права ОСОБА_1 на своєчасне отримання належного йому грошового забезпечення.

ЄСПЛ, зокрема у рішеннях «Georgiadis v. Greece» (заява № 21522/93, пункт 34), «Ferrazzini v. Italy» (заява № 44759/98, пункт 30), «Benthem v. the Netherlands» (заява № 8848/80, пункт 32), зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Такі ж правові висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 8 травня 2018 року у справі № 9901/386/18, та Верховним Судом у постановах від 4 липня 2018 року у справі № 367/4883/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 539/1699/17, від 11 серпня 2021 року у справі № 480/8472/20 та від 15 вересня 2021 року у справі № 742/3070/18.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача про порушення його права на своєчасність отримання грошового забезпечення є безпідставними і спростовані встановленими фактичними обставинами та аналізом чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на статті 116 та 117 КЗпП України, які передбачають відповідальність роботодавця за несвоєчасний розрахунок зі звільненим працівником, то такі є помилковими і не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку діям відповідача, суд дійшов висновку, що такі відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 КАС України, та вчинені в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави у стягненні з Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного заявлених позивачем сум.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним в цілому і у його задоволенні слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про стягнення заробітної плати, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома