Справа № 607/16886/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 рокуСправа № 607/16886/23 пров. № А/857/19726/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів - Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2023 року (суддя Вийванко О.М., м.Тернопіль, повний текст складено 9 жовтня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.08.2023 серії ЕАТ №7600996 (далі Постанова) та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що в Постанові не конкретизовано, яку саме з наведених в частині другій статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) порушив позивач; така винесена за відсутності належних та допустимих доказів; під час розгляду справи відповідачем не встановлено наявність складу правопорушення, зокрема не досліджено суб`єктивну сторону наявність вини у діянні позивача; рух транспортного засобу з непереобладнаними зовнішніми світловими приладами не підпадає під регулювання частини другої статті 122 КУпАП.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач на місці розгляду адміністративної справи неодноразово підтверджував факт скоєного ним адміністративного правопорушення, жодних заперечень не висловлював, жодних клопотань під час розгляду справи не надходило, а тому, твердження позивача про незаконність та необґрунтованість Постанови не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 25.08.2023 о 22:46 год в м.Тернополі по вул.Гайова, 2, водій керував транспортним засобом TERRAIN AT4503OH, без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору, чим порушив вимоги пункту 19.1 а «Правила дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР).

На підставі наведеного, поліцейським винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн (а.с.8).

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 19.1 (а) ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII) закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

В підтвердження обставин вчинення скаржником порушення за оскаржуваною Постановою представниками відповідача до суду першої інстанції було надано відеозапис з боді камери поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульних, що розміщений на відповідному диску (а.с.23).

Із вказаного відеозапису видно, що патрулюючи містом 25.08.2023 на одній із вулиць патрульними зафіксовано, автомобіль, що проїжджав у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар. Після зупинки вказаного автомобіля за кермом якого перебував позивач, патрульні роз`яснили йому причину зупинки, з якою він погодився та вже після зауваження поліцейських ввімкнув фари. Причину не увімкнення пояснив, що «їде з дороги» і виїжджаючи із заправки, де зупинявся поїсти, можливо не догледів, що фари не увімкненні, так як вони мали бути «на автоматичному режимі». Просив обмежитись усним зауваженням, та неодноразово перепрошував за допущене порушення.

Щодо посилання скаржника про те, що в пункті 7 Постанови вказано, що до неї додається відео з нагрудної камери 472411 і воно є неналежним та недопустимим доказом, оскільки таке відео позивачу не демонструвалось, то апеляційний суд таке відхиляє та вважає за необхідне зазначити, що на поданому суду диску на якому міститься відеозапис події допущеного позивачем порушення, чітко видно, що воно фіксується на нагрудну камеру №472411, також на цьому записі відображено дату і час відповідної фіксації. Щодо того, що таке не демонструвалось позивачу, то слід зазначити, що останнім не заявлялось клопотань про огляд цього відеозапису на місці.

Відносно того, що допущене порушення ПДР не підпадає під дію частини другої статті 122 КУпАП, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідальність за нормою цієї частини статті настає, зокрема і за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху, що і було допущено позивачем не увімкнення ближнього світла фар в темну пору доби при початку руху автомобіля.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що Постанова є правомірною, а рішення суду про безпідставність заявленого позову обґрунтованим, та таким, що прийнято із з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін