Справа № 280/1323/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 листопада 2023 року Справа № 280/1323/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у нездійсненні у подальшому перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік, з врахуванням проведених виплат за 2022 рік;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з врахуванням п. 2 ст. 56 вказаного Закону, із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік, з врахуванням проведених виплат за 2022 рік та в подальшому проводити перерахунки з врахуванням висновків суду;

стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену пенсію за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 у розмірі 25 432,32 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році. На виконання рішення суду позивачу перераховано пенсію відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, на думку позивача, перерахунок проведено неправильно, доказом чого є рішення відповідача від 15.02.2023 № 10. Так, згідно даного рішення відповідач протиправно у 2022 році застосував середній заробіток у розмірі 16 298,90 грн. замість правильного заробітку 18 580,74 грн., який розраховується наступним чином: 6 186,32 грн. середня заробітна плата для перерахунку пенсії х індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,00352 х страховий стаж 0,42333. Крім того, відповідач визначає стаж роботи позивача у розмірі 40 повних років замість правильного стажу 42 роки. Враховуючи наведене вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/1323/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому зазначає, що позивачу з 12.02.2014 призначена пенсія за віком у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі № 280/3271/22, що набрало законної сили у відповідності до постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснило перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком. Так, перерахунок проведено з урахуванням стажу 40 р. 04 міс. 27 дн., із заробітку 16 298,90 грн., який розраховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, при цьому розмір пенсії за віком склав 6 573,84 грн., 3 259,78 грн. доплата за понаднормовий стаж 20 років, 170,82 грн. додаткова пенсія потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, відповідач виконав рішення суду в повному обсязі. Також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом позивачу не надано право самостійно визначати розмір пенсії. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (Категорії 2), що підтверджується копією відповідного посвідчення від 28.12.1993 серії НОМЕР_1 та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як отримувач пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 у справі № 280/3271/22, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017, без умови призначення пенсії на підставі ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням проведених виплат з моменту звернення з заявою про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі № 280/3271/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року в адміністративній справі №280/3271/22 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017 року, без умови призначення пенсії на підставі ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням проведених виплат з 06.02.2014 року по 18.10.2021 року та в цій частині прийнято нову постанову, залишивши вимоги за цей період без розгляду. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року в адміністративній справі №280/3271/22 залишено без змін.

Як вбачається із наданого відповідачем рішення від 15.02.2023 № 10, позивачу здійснено перерахунок пенсії, в т.ч. за 2022 рік, донараховано доплату за понаднормовий стаж у розмірі 3 259,78 грн., при цьому при обчисленні відповідач виходив із середньомісячного заробітку позивача в сумі 16 298,90 грн. та страхового стажу в розмірі 40 р. 4 міс. 27 дн.

Суд звертає увагу, що надана позивачем копія рішення відповідача з таким самим номером та від тієї самої дати має інші відомості. Однак, сторонами визнається, що при перерахунку пенсії враховувались саме вищенаведені показники, отже суд бере до уваги надану відповідачем копію рішення від 15.02.2023 № 10.

Незгода з визначенням середньомісячного заробітку в сумі 16 298,90 грн. та страхового стажу в розмірі 40 р. 4 міс. 27 дн. зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами статті 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.03.1991 №796-ХІІ №796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто, Закон № 796-XII визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, статтею 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 2 ст. 56 Закону №796-XII (в редакції, чинній до 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VIII, згідно з п. 3 ч. 2 розділу І якого пункт другий статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено право позивача на отримання пенсії з врахуванням п. 2 ст. 56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017, без умови призначення пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік.

Частина 1 статті 57 Закону № 796-ХІІ передбачає, що визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За правилами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Суд зазначає, що якщо у майбутніх періодах відбувається зміна заробітку, з якого проводиться розрахунок пенсії та/або пенсіонер набуває більшої кількості понаднормового стажу, то відповідно наявні підстави для проведення перерахунку доплати за понаднормовий стаж виходячи з нового розміру заробітку та/або нової кількості стажу.

В даному випадку з наданої відповідачем копії рішення від 13.07.2022 № 0 судом установлено, що страховий стаж позивача складає 42 р. 5 міс. 27 дн., а середньомісячний заробіток 18 580,74 грн.

Разом із тим, у рішенні від 15.02.2023 № 10, яким позивачу здійснено перерахунок пенсії, в т.ч. за 2022 рік, доплата за понаднормовий стаж обраховується відповідачем із заробітку у розмірі 16 298,90 грн. та страхового стажу в розмірі 40 р. 4 міс. 27 дн., що призводить до виплати зазначеної доплати у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством України.

Суд звертає увагу, що відповідач, на якого законодавством як на суб`єкт владних повноважень покладено обов`язок доводити правомірність своїх дій та рішень, не підтвердив суду належними та достовірними доказами правомірність визначення у рішенні від 15.02.2023 № 10 середнього заробітку позивача у розмірі 16 298,90 грн. та страхового стажу в розмірі 40 р. 4 міс. 27 дн.

Звідси, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу у 2022 році збільшення до пенсії, передбаченого п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без урахування середньомісячного заробітку в сумі 18 580,74 грн. та страхового стажу у розмірі повних 42 роки та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за 2022 рік, з урахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік, враховуючи середньомісячний заробіток в сумі 18 580,74 грн. та страховий стаж у розмірі повних 42 роки, з врахуванням вже виплачених сум.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої пенсії за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 у розмірі 25 432,32 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не містять обґрунтувань у позові.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача в подальшому проводити перерахунки пенсії задоволенню також не підлягають, оскільки заявлені на майбутнє.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому розподіл судових витрат в частині сплати судового збору судом не здійснюється.

Стосовно витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає, що до позову на підтвердження понесення таких витрат надано Договір від 28.10.2021 № ЧМ/2021, розрахунок (попередній) суми судових витрат, акт від 24.02.2023 завершення етапу робіт за договором про надання правової допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордера від 27.02.2023 на суму 3 000,00 грн.

Однак, суд звертає увагу, що Договір від 28.10.2021 № ЧМ/2021 має загальний характер, із нього не вбачається, що правова допомога надавалася саме у межах даної справи.

Також, у решті наданих документів не конкретизовано, що послуги надавались саме із складання позову до ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у 2022 році збільшення до пенсії, передбаченого п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без урахування середньомісячного заробітку в сумі 18 580 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 74 коп. та страхового стажу у розмірі повних 42 (сорок два) роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсії за 2022 рік, з урахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням її розміру на 1% заробітку за кожен рік, враховуючи середньомісячний заробіток в сумі 18 580 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 74 коп. та страховий стаж у розмірі повних 42 (сорок два) роки, з врахуванням вже виплачених сум.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. У стягненні на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 3 000,00 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 30.11.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко