Справа № 140/14556/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/14556/23 пров. № А/857/17728/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Мельничук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Заступника керівника Волинської обласної прокуратури на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Дмитрук В.В. у м. Луцьк) у справі № 140/14556/23 за адміністративним позовом Заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України до Любомльської міської ради, Відділу освіти, молоді та спорту Любомльської міської ради , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Ковельська районна державна (військова) адміністрація про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернувся із позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:

протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду укласти з Ковельською районною державною (військовою) адміністрацією охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, на умовах та в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768;

привести до належного стану пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що власником пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1 - Любомльською міською радою з додержанням вимог чинного законодавства не укладено на пам`ятку охоронний договір. Окрім того встановлено, що Любомльською міською радою, як власником пам`ятки, та Відділом освіти, молоді та спорту Любомльської міської ради, як балансоутримувачем пам`ятки, не вжито належних заходів до збереження (схоронності) стану пам`ятки архітектури національного значення «Палац Браницьких».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Любомльську міську раду протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду укласти з Ковельською районною державною (військовою) адміністрацією охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, на умовах та в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи. Разом з тим, в пункті 3 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі - Порядок №1768) передбачено якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення, охоронний договір підписується органом охорони культурної спадщини, на території якого знаходиться пам`ятка, після погодження його з центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що охоронний договір № 135 від 01.06.2021 між управлінням гуманітарного розвитку Ковельської районної державної адміністрації та Любомльською міською радою укладений на пам`ятку архітектури національного значення 2Палац Браницьких» не погоджений Міністерством культури та інформаційної політики України. Відтак, даний договір не відповідає встановленим вимогам Порядку № 1768 та вважається не укладеним з органом охорони культурної спадщини.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача привести до належного стану пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт, то суд першої інстанції зазначив, що пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, не ставиться під сумнів, що є підставою для виникнення у власника (користувача) обов`язку привести пам`ятку до належного стану.

В той же час, щодо визначення способу виконання такого обов`язку, то він має визначатися власником та відповідним органом охорони культурної спадщини, залежно від результатів обстеження та фахових висновків, на підставі погодженої науково-проектної документації.

Оскільки охоронний договір ще не укладено відповідно до встановлених вимог в пункті 3 Порядку № 1768, суд не вважав за можливе визначати конкретні способи виконання рішення в цій частині - шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт, як це просить заявник, отже позовні вимоги в цій частині є передчасними та заявленими на майбутнє, тому не підлягають задоволенню.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив Заступник керівника Волинської обласної прокуратури, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення частково винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позов, а саме привести до належного стану пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачами всупереч вимогам законодавства не забезпечено утримання пам`ятки у належному стані чим створено передумови до руйнування та знищення пам`ятки архітектури.

Відповідач, Любомльська міська рада, скористалася своїм правом та подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Інші учасники справи, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку уповноваженої особи не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №333654667 власником адміністративної будівлі за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, м. Любомль, вул.. 1-го Травня, буд. 1, є Територіальна громада, Любомльська міська рада. Дата державної реєстрації прав - 29.01.2020.

Таким чином, Любомльська міська рада є власником пам`ятки архітектури національного значення, що розташована за адресою: Волинська обл., Любомльський р-н, м. Любомль, вул.. 1-го Травня, буд. 1.

01.06.2021 між управлінням гуманітарного розвитку Ковельської районної державної адміністрації та Любомльською міською радою укладений охоронний договір № 135 на пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», який не погоджений Міністерством культури та інформаційної політики України.

Позивач вважаючи, що відповідач у відповідності до ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» зобов`язаний був у місячний строк укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір, який має бути погоджений Міністерством культури та інформаційної політики України, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача привести до належного стану пам`ятку архітектури національного значення «Палац Браницьких», розташованої за адресою: місто Любомль, вулиця 1-го Травня, 1, шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування).

Норма згаданої статті передбачає солідарний обов`язок суб`єктів, тобто приведення пам`ятки до належного стану покладається одночасно як на її власника, так і на особу, в управлінні якої перебуває такий об`єкт.

Таким чином, проведення робіт із консервації, реставрації та ремонту пам`ятки «Палац Браницьких» має здійснюватися відповідачами у справі.

Згідно з абзацами 15, 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація - це сукупність науково обґрунтованих заходів, які дозволяють захистити об`єкти культурної спадщини від подальших руйнувань і забезпечують збереження їхньої автентичності з мінімальним втручанням у їхній існуючий вигляд; реставрація - це сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності.

Консерваційні роботи на пам`ятках визначаються необхідністю фізичного збереження пам`ятки в існуючому вигляді, максимального збереження автентичності об`єкта його культурної та історичної цінності, мінімального втручання в історичну субстанцію.

Роботи з консервації пам`ятки можуть бути превентивними (запобіжними) або стабілізуючими, тобто визначатися наявністю такого технічного стану пам`ятки, коли з`являється загроза її збереженню, мають місце ознаки деформації і наслідки руйнівної дії, нерідко аварійного характеру.

У свою чергу, реставраційні роботи, окрім фізичного збереження історичного вигляду пам`ятки, максимального збереження автентичності об`єкта, його культурної та історичної цінності, мінімального втручання в історичну субстанцію, передбачають відновлення частково втрачених чи пошкоджених елементів, розкриття характерних елементів об`єкта.

Тобто, повноцінне приведення пам`ятки до належного стану можливе лише шляхом проведення комплексу робіт з консервації та реставрації.

Саме у такому випадку об`єкт культурної спадщини буде відновлений та поверне свій первозданний вигляд.

За приписами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини», якщо власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, самостійно не здійснюють заходів, передбачених у частині першій цієї статті, то відповідний орган охорони культурної спадщини може зобов`язати їх здійснити ці заходи, видавши відповідне розпорядження.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток передує проведення необхідних науково - дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що (акти обстежень від 30.08.2022 та від 11.05.2023, акт технічного стану пам`ятки від 18.03.2023) щодо незадовільного технічного стану, а подекуди аварійності та руйнування окремих конструкцій (елементів) підвального приміщення, першого та другого поверхів пам`ятки, а також даху, Любомльська міська рада та Відділ освіти, молоді та спорту Любомльської міської ради не забезпечили ані залучення та виділення необхідних бюджетних коштів, ані здійснення всього комплексу робіт щодо збереження усієї пам`ятки архітектури національного значення «Палац Браницьких» на виконання вимог пам`ятко-охоронного законодавства України.

Тобто, та обставина, що пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, не ставиться під сумнів, що є підставою для виникнення у власника (користувача) обов`язку привести пам`ятку до належного стану.

Пунктом 5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

В той же час, суд першої інстанції вірно зазначив, що визначення способу виконання такого обов`язку, то він має визначатися власником та відповідним органом охорони культурної спадщини, залежно від результатів обстеження та фахових висновків, на підставі погодженої науково-проектної документації.

Оскільки охоронний договір ще не укладено відповідно до встановлених вимог в пункті 3 Порядку №1768, колегія суддів не вважає за можливе визначати конкретні способи виконання рішення в цій частині - шляхом здійснення консерваційних, реставраційних та ремонтних робіт, як це просить заявник, отже позовні вимоги в цій частині є передчасними та заявленими на майбутнє, тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року у справі № 140/14556/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 30.11.2023