Справа № 307/583/23
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/583/23
Провадження № 2-а/307/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві зазначив, що 07 лютого 2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичного режимі, старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він, 07 лютого 2023 року, о 09 годині 39 хвилин, рухаючись по автомобільній дорозі М-09 «Київ-Чоп» 792 км + 500, керуючи транспортним засобом марки «Scoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час маневру обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку перетнув суцільну вузьку лінію горизонтальної розмітки 1.1, чим порушив р.8 п.п.8.5.1 ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності на вказане правопорушення є незаконною. Працівник поліції на його заперечення, що не вчиняв жодного правопорушення, повідомив, що останнє зафіксовано на реєстратор в службовому автомобілі. На вимогу показати доказ, підійшов з власним мобільним телефоном марки «Айфон», почав щось показувати, Він повідомив поліцейському, що на відео не видно ніякого порушення. Працівник поліції частково роз`яснив йому його права, але на його клопотання щодо надавання можливості ознайомитись з доказом, надати документи щодо реєстратора, відкласти справу на інший термін, у зв`язку з отриманням кваліфікованої правової допомоги та браком часу відмовив. Його було зупинено із застосуванням проблискових маячків на службовому автомобілі, які під`їхали з-заді. Позивач вважає, що відомості, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом «поза розумним сумнівом». Отже, працівник патрульної поліції не мав права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Просить суд скасувати постанову серії БАА №124901 від 07 лютого 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.8.5.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після цього водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено з наявними доказами правопорушення, що підтверджується наданим до суду відеозаписом. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмове пояснення клопотання позивача є погано читабельним. На підставі ч.1 ст. 122 КУпАП інспектор виніс постанову та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 гривень. Адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення вважає таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а саме відсутності з його боку факту скоєння адміністративного правопорушення та не ознайомлення його поліцейськими з доказами правопорушення. В даному випадку, пояснення позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Поліцейський під час несення служби візуально побачив порушення ПДР, на що відреагував. Правопорушення також було зафіксовано на автомобільний відео-реєстратор. З відеозапису вбачається як автомобіль «Scoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 виїхав зустрічну смугу, перетнувши лінію дорожньої розмітки 1.1., правопорушення було скоєне в світлу пору доби (відео-фото-фіксація дорожньої розмітки додається). Враховуючи зазначене вище, просить відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що переглянувши відеозапис, який було зроблено під час руху службового автомобіля, тривалістю 2 хвилини 34 секунди, він не побачив порушення, яке було зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №124901 від 07.02.2023 року, о 10 годині 10 хвилин, відносно нього. Належні та допустимі докази відсутні так само, як і будь-які дані, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність такого порушення. Зазначені обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови, відповідач не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного і повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. При цьому, частково роз`яснив права. про те надати можливість ознайомитись з доказом та відкласти справу на інший час відмовив. Окрім цього, у відзиві представник зазначає, що поліцейський візуально побачив порушення ПДР, на що відреагував і також це було зафіксовано на автомобільному відео-реєстраторі. Звідки це відомо представнику відповідача, що поліцейський щось бачив, не зрозуміло, тому що в постанові про це не зазначено, а інших доказів (рапорт, пояснення) не має. На відеозаписі теж нічого не видно. В постанові від 07.02.2023 року не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та й взагалі відсутні відомості щодо відео-фіксації події. Таким чином, вважає, що відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, а тому суд в порядку ст.205 ч.1 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 229 ч.4 КАС України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови серії БАА №124901 від 07 лютого 2023 року, складеної не в автоматичному режимі, позивач ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення р.8 п.п.8,5,1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст.122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 , 07 лютого 2023 року, о 10 год. 10 хв., на АД 14-06 «Київ-Чоп» 92 км +500 м, керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час маневру обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, перетнув суцільну вузьку лінію горизонтальної розмітки, чим порушив р.8 п.п.8,5,1 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.3«б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху,який згідно оскаржуваної постанови поліцейського порушив позивач ОСОБА_1 , передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху; наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно п. 34.1 Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою; 1.3. - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Про те, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, зазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться.

При цьому суд зазначає, що окремо сама по собі постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність осіб за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови БАА №124901 від 07 лютого 2023 рокувідносно ОСОБА_1 , жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, при цьому позивач вчинення правопорушення заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинено адміністративне правопорушення позивачем ОСОБА_1 , однак не містить посилань на будь-які докази фото чи відео фіксації, пояснення свідків, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, за що була б передбачена відповідальність.

Також, суд зазначає, що на підтвердження правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.8.5.1 Правил дорожнього руху відповідачем доданодо відзиву на позовну заяву диск із відеозаписом події (а.с.47).

Суд звертає увагу, що в графі 7 «до постанови додаються» постанови серії БАА №124901 від 07 лютого 2023 року в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

А тому, посилання відповідача на доданий до відзиву диск із відеозаписом події, на якому, на думку представника відповідача, зафіксовано порушення позивача, є безпідставними і не можуть братись судом до уваги, оскільки приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Таким чином, поданий до суду диск із відеозаписом події є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на такий доказ.

При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції від 07 лютого 2023 року серії БАА за №124901 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 79, 205, 223, 242, 243, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 122, 222, 245, 247. 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції від 07 лютого 2023 року серії БАА за №124901 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятисот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п.15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 88006, м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2, Закарпатської області, України.

Головуючий : В.І. Бобрушко