Справа № 420/30245/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в якому позивач просить:

визнати неправомірними дії Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо неналежного розгляду заяви щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляв батько ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 );

зобов`язати Службу у справах дітей Одеської міської ради розглянути повторно заяву щодо захисту прав малолітньої дитини від 05.10.2023 року у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та з урахуванням висновків суду;

встановити судовий контроль щодо виконання рішення суду в цій справі.

Адміністративний позов поданий через підсистему «Електронний Суд».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ухвалою судді від 08.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом шляхом сплати судового збору у розмірі 858,88 грн. та надання документу про його сплату до суду.

13.11.2023 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач наполягає на тому, що позивач звільняється від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5, п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки є законним представником малолітньої доньки, в інтересах якої звернувся до суду.

Суддя зазначає, що вказані підстави щодо звільнення від сплати судового збору вже були предметом розгляду в ухвалі судді від 08.11.2023 року.

Суддя повторно наголошує, що пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб. Пункт 14 вказаної норми звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви, та передбачає звільнення від сплати судового збору за заяву про захист прав дітей, а не звільнення від сплати судового збору за позовну заяву в інтересах дітей.

Суд звертає увагу на те, що частина друга статті 3 Закону України "Про судовий збір", містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Отже, п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» у даному випадку не є підставою звільнення позивача від сплати судового збору.

Також суддя зазначає, що звертаючись з адміністративним позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 її батько ОСОБА_1 діє як законний представник неповнолітнього в розумінні ч. 1 ст. 56 КАС України, а не як фізична особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до ч. 1 ст. 53 КАС України.

Законом України "Про судовий збір" не передбачено пільги від сплати судового збору законного представника, який звертається в інтересах неповнолітнього, крім законних представників дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір").

Вказані правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 640/109/19.

Отже, позивачем не доведено, що пільга щодо сплати судового збору визначена пунктом 7 частиною 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" поширюється на нього.

Суддя зазначає, що Закон України "Про судовий збір" не відносить малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах до суду, до категорії громадян, які безумовно звільняються від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі №607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №754/16008/17.

Отже, пільга щодо сплати судового збору визначена пунктом 7 частиною 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" не поширюється на ситуацію ОСОБА_1 .

Саме такий підхід також застосований в ухвалі Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №620/1060/21.

Позивач у заяві про усунення недоліків посилається на висновки Верховного суду у постановах №120/1647/20-а від 13.04.2022 року та №160/9437/19 від 06.04.2020.

Так, відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду №160/9437/19 від 06.04.2020 року, розв`язуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є законними представниками малолітньої чи неповнолітньої особи, слід керуватися тим, чи спричинено оскарженими рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення законних прав та інтересів такої малолітньої чи неповнолітньої особи.

У постанові Верховного суду №120/1647/20-а від 13.04.2022 року зазначено, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору осіб, які є законними представниками малолітньої чи неповнолітньої особи, доречно виходити з того, чи спричинено оскаржуваними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення законних прав та інтересів такої особи.

Суддя зазначає, що спір у даній справі стосується розгляду відповідачем заяви від 05.10.2023 року поданої в інтересах малолітньої дитини, оскільки позивач вважає, що Службою у справах дітей Одеської міської ради не дотримано положення статті 19 Закону України «Про звернення громадян».

Тобто, предмет даного спору не стосується захисту прав дитини, вимога щодо чого викладена у зазначених позивачем постановах Верховного суду України.

Позивач у заяві від 13.11.2023 року вказує: «Питання наразі у скарзі стоїть саме про захист прав малолітньої дитини її коштів де вона є власник».

Разом з тим, розгляд заяви позивача від 05.10.2023 щодо захисту прав малолітньої по суті не є предметом даної справи. Спірним у даному спорі є правомірність дій відповідача щодо розгляду даної заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору суду позивачем не наведено.

Усе вищевикладене підтверджує відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Іншого обґрунтованого клопотання щодо звільнення/відстрочення/розстрочення сплати судового збору до суду не надано.

Таким чином, позивач у встановлений ухвалою судді від 08.11.2023 року строк, а також станом на 30.11.2023 року, недоліки позовної заяви не усунув.

Згідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При таких обставинах, в силу положень п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України, з огляду на те, що позивачем не усунуто недоліки адміністративного позову, позов слід повернути позивачу без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 169, 248, 294, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії повернути без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук