Справа № 380/22261/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

28 листопада 2023 рокусправа № 380/22261/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді О.Желік,

за участю секретаря судового засідання Н. Клочко,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача 2 про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» про визнання протиправними дій, скасування наказу, визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами,-

в с т а н о в и в:

заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Державної служби геології та надр України, Товариства з обмеженою відповідальністю « ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Державної комісії України по запасах корисних копалин і Державної служби геології та надр України щодо розгляду матеріалів початкової геолого-екологічної оцінки перспективних ресурсів вуглеводнів Небилівської площі та скасувати рішення засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин, оформлене протоколом від 29.11.2018 №4602;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 27.12.2018 № 521 в частині надання товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» спеціального дозволу на користування надрами;

- визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 29.12.2018 № 4962, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗ- ІНВЕСТ АКТИВ», вид користування - геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовища вуглеводнів, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовища).

Ухвалою судді від 26.09.2023 в справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

16.10.2023 та 23.10.2023 від представника відповідача 2 Державної комісії України по запасах корисних копалин на адресу суду надійшли клопотання про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» про визнання протиправними дій, скасування наказу, визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку із пропуском позивачем тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

Обгрунтовує вказане клопотання тим, що протокол засідання колегії ДКЗ від 29.11.2018 № 4602 оформлено за результатами розгляду матеріалів початкової геолого-економічної оцінки перспективних ресурсів вуглеводнів Небилівської площі Івано-Франківської області, поданих на розгляд ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ». На офіційному сайті Івано-Франківської обласної ради 10 січня 2019 року оприлюднено рішення Двадцять шостої сесії Сьомого демократичного скликання Івано-Франківської обласної ради від 21.12.2018 № 1040/26/2018 за результатами розгляду листа Держгеонадр з приводу надання погодження щодо отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» спеціального дозволу на користування надрами. Рішенням обласної ради погоджено надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» у користування ділянки надр з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у т. ч. ДПР, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), газу природного, конденсату, нафти Небилівської площі). Наказ Держгеонадра від 27.12.2018 № 521 «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами» опублікований на офіційному сайті суб`єкта владних повноважень у розділі архів наказів за 2018 рік.

Представник відповідача звертає увагу на те, що 29 грудня 2018 року, доступ до реєстру спеціальних дозволів на користування надрами був відкритий до початку повномасштабного вторгнення росії в Україну. Протоколи засідання колегії ДКЗ оприлюднювались на сайті Державного науково виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України», що входить до сфери управління Держгеонадра. Таким чином, заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури у прагненні стати на захист інтересів держави мав доступ до інформації щодо погодження та надання спеціального дозволу на користування надрами у 2019 році, крім того, протоколи ДКЗ перебували у вільному доступі до введення воєнного стану в Україні Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача 2 вважає, що заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури мав доступ до інформації щодо підстав надання спеціального дозволу на користування надрами у 2019 році, а також міг подавати запити до Держгеонадра, у тому числі і щодо протоколу ДКЗ, не через майже 5 років після отримання ТОВ «ГАЗ-ІНВЕСТ АКТИВ» спеціального дозволу на користування надрами.

31.10.2023 від позивача надійшло заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у якому зазначено, що як вбачається з позову, підставами для звернення прокурором до суду стали порушення Державною комісією України по запасах корисних копалин вимог «Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 22.12.1994 (далі - Порядок № 865), та порушення вимог Порядку державної реєстрації робіт і досліджень, пов`язаних із геологічним вивченням надр, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 263 від 14.06.2013 (далі Порядок № 263), допущених Державною службою геології та надр України.

Зокрема вказує, що про порушення Державною комісією України по запасах корисних копалин вимог Положення № 856 прокурору стало відомо після отримання постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 08.09.2023 винесеної процесуальним керівником Офісу Генерального прокурора Кучером І.В. та матеріалів, які містяться у кримінальному провадженні № 0001655 від 07.11.2019. Саме із матеріалів, які містяться у кримінальному провадженні вбачається, що серед документів, які подавались ТОВ «Газ-Інвест Актив» та розглянуті Державною комісією України по запасах корисних копалин був відсутній діючий спеціальний дозвіл на користування надрами. Разом з тим, пунктом 1.4 Порядку № 263 (в редакції діючій на час виникнення правовідносин) визначено, що державній реєстрації підлягають роботи і дослідження, пов`язані із геологічним вивченням надр, що проводяться, в тому числі на основі діючого спеціального дозволу на користування надрами. Таким чином, на підставі вказаних документів та отриманої інформації в сукупності прокурором встановлено порушення інтересів держави, оскільки ТОВ «Газ-Інвест Актив» не є надрокористувачем в розумінні вимог Кодексу України про надра, відповідно не є суб`єктом, наділеним правом на певний вид надрокористування - геологічне вивчення, а відтак не могло подавати відповідні документи для отримання протоколу апробації на підставі якого в подальшому поза процедурою аукціону отримало спеціальний дозвіл на користування надрами.

Зазначає, що доводи Державної комісії України по запасах корисних копалин щодо розміщення оскаржуваного протоколу в загальному доступі є безпідставними. При цьому оприлюднення оскаржуваних рішень на офіційних веб-сайтах органів не свідчить та не можуть свідчити про виникнення підстав у прокурора для звернення до суду з позовом, оскільки їх оприлюднення здійснюється без опублікування усіх документів, які були підставою для винесення оскаржуваних рішень. Варто вказати, що початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001655 від 07.11.2019 за фактом отримання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Газ-Інвест Актив» поза процедурою аукціону не свідчить про обізнаність слідчого, прокурора, керівника органу прокуратури про відповідні порушення вимог законодавства та порушення інтересів держави. Підставою початку досудового розслідування є ті відомості, з яких вбачаються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і саме під час досудового розслідування слідчий, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Тобто, в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження можливо встановити обставини правопорушення, зокрема шляхом отримання від уповноважених органів необхідної інформації. Як зазначалось вище, встановлення порушень, які стали підставою для звернення до суду, стали відомі обласній прокуратурі лише після 08.09.2023, тобто, після дати надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави.

У підготовчому засіданні, що відбулось 28.11.2023, позивач щодо поданого відповідачем 2 клопотання про залишення без розгляду позовної заяви заперечив.

Вирішуючи питання про залишення без розгляду позовної заяви суд керується таким.

За приписами абзацу другого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у випадках звернення до суду суб`єкта владних повноважень відлік строку для такого звернення КАС України пов`язує з виникненням підстав, що надають цьому суб`єкту право на таке звернення.

Відповідно до частини четвертої статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169цього Кодексу.

За правилами частини п`ятої статті 53 КАС України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

За приписами частини першої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014№1697-VII (далі Закон №1697-VII), представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (частина третя статті 23 Закону №1697-VII).

У постанові від 29.11.2022 (справа №240/401/19) Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов таких правових висновків, зокрема: положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так:

- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;

- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.

У постанові Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 300/863/21 зазначено, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) обставина виникла протягом строку, який встановлений законом або судом; 4) обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Правові висновки щодо критеріїв поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду викладено також у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі №820/1719/15, від 20 грудня 2018 року у справі №756/513/17, від 27 лютого 2019 року у справі №813/1211/17, від 16 вересня 2019 року у справі №120/3403/20-а, від 19 лютого 2020 року у справі №815/5271/16, від 17 червня 2021 року у справі №570/4516/19, від 17 лютого 2022 року у справі №380/893/20, від 8 вересня 2022 року у справі №380/1598/22, від 16 червня 2023 року у справі №520/986/22 та від 4 липня 2023 року у справі №620/4707/22.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 по справі № 826/13768/16 звернула увагу на те, що обставини виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні відповідних порушень інтересів держави, які підлягають захисту в суді, поза межами строку звернення до суду повинні враховуватися судами як поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо прокурор звернувся до суду протягом шести місяців з дня виявлення таких порушень.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, зазначила, що за змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 5 квітня 2019 року у справі № 809/248/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 1140/3136/18, від 29 листопада 2019 року у справі № 608/957/16-а, від 29 січня 2020 року у справі № 554/5119/16-а, від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 640/19903/19 та від 1 червня 2022 року у справі № 460/100/21.

У випадку звернення прокурора із позовом в інтересах держави положення частини другої статті 122 КАС України (для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня виникнення відповідних підстав) слід застосовувати з урахуванням вимог частини третьої та четвертої статті 23 Закону №1697-VII, які серед іншого, вимагають від прокурора перед зверненням до суду з позовом в інтересах держави довести, що відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, а також попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень; крім того лише у такій ситуації прокурор отримує право запитувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії; у випадку ж відсутності органу, який має право на звернення до суду з позовом, прокурор має право звернутися до суду з позовом зі статусом самостійного позивача після отримання відповідних документів, які свідчать про можливі порушення.

Судом встановлено, що про порушення Державною комісією України по запасах корисних копалин вимог Положення № 856 прокурору стало відомо після отримання постанови про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування від 08.09.2023 винесеної процесуальним керівником Офісу Генерального прокурора Кучером І.В. та матеріалів, які містяться у кримінальному провадженні № 0001655 від 07.11.2019.

Саме із матеріалів, які містяться у кримінальному провадженні, прокурором було встановлено, що серед документів, які подавались ТОВ «Газ-Інвест Актив» та розглянуті Державною комісією України по запасах корисних копалин відсутній діючий спеціальний дозвіл на користування надрами.

При цьому факти оприлюднення оскаржуваних рішень на офіційних веб сайтах органів не свідчать та не можуть свідчити про виникнення підстав у прокурора для звернення до суду з позовом, оскільки їх оприлюднення здійснюється без опублікування усіх документів, які були підставою для винесення оскаржуваних рішень.

На переконання суду, буквальне застосування строків звернення до суду з позовами суб`єктів владних повноважень до суб`єктів господарювання з метою застосування заходів впливу може дозволити останнім «легалізовувати» у судовому порядку триваючі, в т.ч. можливі грубі, порушення чинного законодавства.

З урахуванням викладеного суд висновує, що прокурор, звернувшись до 21.09.2023 із відповідною позовною заявою, не пропустив тримісячного строку звернення до суду, встановленого КАС України, а відтак у задоволенні клопотання представника відповідача 2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника відповідача 2 про залишення без розгляду позовної заяви відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань залишення позовної заяви без розгляду окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.11.2023.

Суддя Желік О.М.