Справа № 620/14051/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/14051/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо не зарахування до загального стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною-інвалідом з 10 травня 2002 по 19 вересня 2013 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною-інвалідом з 10 травня 2002 по 19 вересня 2013 роки.

Мотивуючи позовні вимоги вказує, що нею було надано територіальному органу ПФУ всі необхідні документи, що передбачені пенсійним законодавством, однак спірний період не був зарахований до загального страхового стажу, що порушує їх права та інтереси.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач у встановлений судом строк надіслав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився та в їх задоволенні просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги законодавства в спірних правовідносинах встановлюють обов`язковою умову для зарахування стажу до стажу періоду догляду за дитиною з інвалідністю те, що ця особа має бути непрацюючою, тобто такою, що не перебуває в трудових відносинах. Водночас, документи, що були подані позивачем, свідчать про протилежне, а саме те, що ОСОБА_1 була працевлаштована і перебувала на посадах в Чернігівській міській лікарні №1 та КП «Чернігівська міська лікарня №2».

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 15.08.2023 отримує пенсію за віком (а.с. 30).

Водночас, позивач вказує на те, що під час призначення їй пенсії за віком відповідач не зарахував до загального страхового стажу період догляду за дитиною-інвалідом з 10.05.2022 по 19.09.2013, що не заперечує відповідач.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно із медичним висновком від 28.01.2004 №1302 є дитиною-інвалідом з дитинства у віці до 16 років (а.с. 16).

Згідно із копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 14.05.2004 ОСОБА_1 призначена соціальна пенсія на дитину-інваліда на термін з 15.03.2004 по 08.05.2015 (а.с. 13).

Із довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради №107 від 16.06.2022, а також трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.07.1992, вбачається, що ОСОБА_1 працювала в Чернігівській міській лікарні №1 з 03.08.1992 по 30.04.2021 та в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради з 01.05.2021 по 02.05.2022 (а.с. 11-12, 17-18).

Водночас, в період роботи перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.07.1999 по 09.05.2002. Також, за час роботи надавались відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду (інсулінозалежна):

- з 10.05.2022 по 18.04.2003 (наказ №72-к від 23.04.2002 р.);

- з 19.04.2003 по 09.05.2004 (наказ №70-к від 16.04.2003 р.);

- з 10.05.2004 по 09.05.2005 (наказ №90-к від 11.05.2004 р.);

- з 10.05.2004 по 09.05.2006 (наказ №90-к від 11.05.2005 р.);

- з 10.05.2006 по 03.05.2007 (наказ №87-к від 05.05.2006 р.);

- з 03.05.2007 по 03.05.2008 (наказ №94-к від 04.05.2007 р.);

- з 04.05.2008 по 21.04.2009 (наказ №34-в від 23.04.2008 р.);

- з 21.04.2009 по 15.04.2010 (наказ №36-в від 17.04.2009 р.);

- з 15.04.2010 по 14.04.2011 (наказ №39-в від 19.04.2010 р.);

- з 15.04.2011 по 11.04.2012 (наказ №30-в від 13.04.2011 р.);

- з 12.04.2012 по 05.05.2013 (наказ №35-в від 12.04.2012 р.).

До роботи приступила з 19.09.2013 (наказ №194-к від 19.09.2013 п.3.1), що підтверджується довідкою ЧМР «Чернігівська міська лікарня №2» від 16.06.2022 №107 (а.с. 11-12).

Враховуючи викладене, позивач вважає, зо Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно не зараховано до її загального страхового стажу період догляду за дитиною-інвалідом, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи нормативно-правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (надалі Закон № 1058).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, види пенсійного забезпечення; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Пунктом 1 ч. 1 Закону № 1058 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані відповідно до цього Закону та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсійний страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - членів їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інших особах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV згідно із цим Законом в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 9 частини 1 статті 11 Закону №1058 встановлено, що загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням підлягають: один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийнятих батьків, батьків-вихователів, які фактично використовуються для дитини з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, у якої не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які маються на увазі. за особу з інвалідністю I групи або за особу, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В силу приписів пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

У пункті 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пункт «ж» ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (надалі Закон № 1788) передбачає право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

В статті 17 Закону 1788 містяться приписи, відповідно до яких жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Так, згідно із пунктом «є» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 10 Порядку 637 встановлює, що час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі:

інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;

документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.

Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 період догляду у 2004 році особою за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одним з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуном, піклувальником - за дитиною з інвалідністю, непрацюючою працездатною особою - за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги, передбаченою додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року № 345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за № 1098/12972.

Аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини дає підстави для висновку, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, час догляду за дитиною з інвалідністю віком до 16 років в період до 2004 року включно має бути врахований до загального страхового стажу за сукупності таких умов: підтвердження особою фактичних обставин здійснення догляду, а також інвалідності.

Догляд за дитиною з інвалідністю може підтверджуватись інформацією про отримання допомоги, компенсації за догляд за дитиною з інвалідністю, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду.

Водночас, акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

З огляду на матеріали справи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не були надані докази фактичних обставин здійснення догляду, що мають бути підтверджені інформацією про отримання допомоги, компенсації або акту складеного органом ПФУ, такі докази відсутні і в матеріалах справи.

Своєю чергою, суд критично оцінює покликання позивача на пенсійне посвідчення, як на доказ здійснення догляду за дитиною з інвалідністю, оскільки обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, згідно із вказаним вище пунктом 10 Порядку №637 пенсійне посвідчення є одним із можливих документів, що підтверджує перебування на інвалідності.

Водночас, починаючи з 01 січня 2005 року час догляду за дитиною з інвалідністю до 16 років може бути зарахований в разі отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства, а також підтвердження інвалідності.

Як встановлено судом й вказано вище, факт інвалідності дитини до 16 років не є спірним в даних правовідносинах та підтверджений належними та допустимими доказами, втім факт отримання допомоги, компенсації, надбавки ОСОБА_1 в спірний період не знайшов свого підтвердження за наявних у матеріалах справи доказів.

Суд звертає увагу, що вказана вимога обмовлена тим, що отримання соціальної допомоги дає підстави стверджувати, що за отримувача управлінням праці та соціального захисту населення було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене вище, слід погодитись із висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в зарахуванні спірного періоду до загального страхового стажу позивача, оскільки ОСОБА_1 не надано достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність у позивача права на зарахування періоду її догляду за дитиною з інвалідністю до 16 років до загального страхового стажу останньої.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 5, 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 30.11.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб