Справа № 260/4710/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/4710/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» в особі Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України (88000, м. Ужгород, вул. Довженка, буд. 8а, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» (далі - відповідач, ДУ «Закарпатська УВП №9») в особі Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України (далі - Комісія), в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати прийняте Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України Державної установи «Закарпатська Установа виконання покарань №9», оформленого протоколом №3 від 01.05.2023 р., яким вирішено: «Матеріали особової справи ОСОБА_1 щодо застосування ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до Ужгородського міськрайонного суду не направляти оскільки не передбачено законодавством».

2. Зобов`язати Комісію з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України Державної установи «Закарпатська Установа виконання покарань №9», направити до Ужгородського міськрайонного суду клопотання про застосування ст. 82 КК України - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 р. Богунським районним судом м. Житомир за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі.

Позов обґрунтований тим, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року у справі за №260/66/23 Комісією з питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України ДУ «Закарпатська УВП №9» ДУ «Закарпатська УВП №9», 01 травня 2023 року року розглядалось питання про застосування ст. 82 КК України - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_1 , засудженого 30.05.2019 р. Богунським районним судом м. Житомир за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі і за наслідками даного розгляду, Комісія постановила - Матеріали особової справи ОСОБА_1 щодо застосування ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до Ужгородського міськрайонного суду не направляти, оскільки не передбачено законодавством. Дане рішення відповідача оформлено Протоколом №3 від 01.05.2023 року. Вважає таке рішення відповідача протиправним, таким, що прийняте всупереч нормам права, грубо порушує права ОСОБА_1 на гарантоване Державою право на повернення до нормального життя, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження у зв`язку із тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинен вирішуватися на підставі КК України, КПК України та КВК України, у порядку кримінального судочинства.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження повернення в адміністративній справі №260/4710/23 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25 вересня 2023 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №260/4710/23.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 вересня 2023 року справу передано судді Калинич Я.М.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року було продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто в строк, наданий судом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 року, а також копію адміністративного позову в електронному вигляді було надіслано ДУ «Закарпатська УВП №9» на офіційну адресу електронної пошти, та доставлено в електронний кабінет 16.10.2023 року відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

20 жовтня 2023 року до суду від відповідача надійшов лист, яким відповідач повідомив суду, що ОСОБА_1 звільнений із установи умовно-достроково по ухвалі Ужгородського міськрайонного суду.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

26 жовтня 2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог. Представник позивача зазначає, що за час розгляду у даній справі ОСОБА_1 звільнено з місця відбування покарання, а саме з ДУ «Закарпатська УВП №9». Однак, звільнено позивача у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 усвідомлюючи протиправність дій щодо небажання відповідача подавати клопотання до суду про звільнення позивача умовно-достроково, вимушений був укласти з адвокатом договір про надання правової допомоги, оплатити суму гонорару, в той час коли подати документи про УДО ОСОБА_1 було обов`язком ДУ «Закарпатська УВП № 9»

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.05.2023 року по справі №308/6445/23, клопотання ОСОБА_1 задоволено. ОСОБА_1 звільнено умовно-достроково на невідбутий термін покарання 1 рік 3 міс 18 днів.

Після оголошення ухвали Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 звільнено з-під варти.

Представник відповідача переконаний, що всі вище обставини підтверджують протиправність дій відповідача, адже саме він мав звернутися з клопотанням про умовно- дострокове звільнення ОСОБА_1 , як особи, яка бездоганною поведінкою та сумлінним ставленням до праці (ст. 81 ККУ) довела своє виправлення. Із-за протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 щонайменше «пересидів», тобто був незаконно позбавлений волі, 5 місяців, а вцілому, враховуючи попередні незаконні дії відповідача, підтверджені рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року, по справі №260/66/23, яке набрало законної сили 01.04.2023 року, - незаконно був позбавлений волі 1 рік 1 місяць 9 днів.

Відтак представник позивача просить суд розглянути адміністративний позов у наступній редакції:

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України Державної установи «Закарпатська Установа виконання покарань № 9», оформленого протоколом №3 від 01.05.2023 року, яким вирішено: «Матеріали особової справи ОСОБА_1 щодо застосування ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до Ужгородського міськрайонного суду не направляти оскільки не передбачено законодавством».

Відповідно до положень ч.5 ст. 262, ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 засуджений 30.05.2019 року Богунським районним судом м. Житомир за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі.

Позивач відбуває покарання за вищевказаним вироком Богунського районного суду м. Житомир у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9».

ОСОБА_1 з 28.08.2020 р. працевлаштований в господарську обслугу на посаду підсобного робітника, що підтверджується витягом з наказу №7 від 28.08.2020 року «Про зарахування в госпобслугу» та строковим трудовим договором №35/20 від 28.08.2020 року.

Відповідно до характеристики, затвердженої в.о. начальника ДУ «Закарпатська УВП №9» 19.08.2022 року, засуджений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений 13.05.2019 Богунським районним судом м. Житомир за ч. 3 ст 369 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку: 19.08.2020 року. Кінець строку: 19.08.2024 року.

Застосування заохочувальних норм:

- стаття 100, 101 КВК України 19.12.2021 року;

- стаття 82 КК України 19.08.2022 року;

- стаття 81 КК України 19.04.2023 року.

Згідно даної характеристики ОСОБА_1 з 19.08.2020 року утримується в ДУ «Закарпатська УВП №9». За період покарання характеризується позитивно до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією ДУ «Закарпатська УВП №9» два рази було застосовано заходи заохочування, у вигляді подяки правами начальника установи. Залучений до суспільно-корисної праці, 01.09.2020 року працює в господарській обслузі ДУ «Закарпатська УВП №9» на посаді підсобного робітника. До виконання покладеної ділянки роботи ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Заходи виховного характеру сприймає, до виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться сумлінно. У відношенні до представників адміністрації установи стриманий, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційного виховного впливу «Духовне відродження» та Підготовка до звільнення».

Наказом від 07.04.2021 року №1, у відповідності до ст. 130 КВК України, ОСОБА_1 оголошено Подяку за сумлінну поведінку та за підсумками роботи за перший квартал 2021 року.

Рапортом начальника відділення соціально-психологічної служби Галушка В.Ю. від 18.03.2021 року підтверджується, що засуджений ОСОБА_1 вимоги режиму утримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, у відділенні приймає активну участь у суспільно-корисній праці, проявляє власну ініціативу. На заходи виховного характеру реагує позитивно, робить для себе вірні висновки із свого кримінального минулого. До представників адміністрації установи відношення позитивне, проявляє ввічливість та тактовність, виконує всі поставлені вимоги.

Наказом від 06.10.2021 року №9 у відповідності до ст. 130 КВК України, ОСОБА_1 оголошено Подяку за сумлінну поведінку та за активну участь у творчому конкурсі.

26 серпня 2022 року Комісією з питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України ДУ «Закарпатська УВП № 9» було розглянуто питання про застосування ст. 82 КК України - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 Богунським районним судом м. Житомир за ч. 3 ст. 369 КК України до 4 років позбавлення волі і за наслідками даного розгляду, Комісія постановила - Матеріали особової справи ОСОБА_1 щодо застосування ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до Ужгородського міськрайонного суду не направляти.

Дане рішення Комісії оформлено Протоколом №2 від 26.08.2022 року.

Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду про скасування такого.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року по справі №260/66/23, яке набрало законної сили 01.04.2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» в особі Комісії з питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким оформленого Протоколом №2 від 26 серпня 2022 року щодо незастосування до засудженого ОСОБА_1 ст. 82 ККУ. Зобов`язано Державну установу «Закарпатська установа виконання покарань №9» в особі Комісії з питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким АДРЕСА_2 повторно розглянути питання та заяву ОСОБА_1 про застосування ст. 82 ККУ у присутності засудженого ОСОБА_1 .

На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року по справі №260/66/23, комісією було повторно розглянуто питання щодо застосування до ОСОБА_1 ст. 82 КК України і Рішенням Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України ДУ «Закарпатська УВП №9», знову вирішено матеріали особової справи ОСОБА_1 щодо застосування ст. 82 КК України - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до Ужгородського міськрайонного суду не направляти у зв`язку з тим, що законодавством не передбачено.

Дане рішення Комісії оформлено Протоколом №3 від 01.05.2023 року.

Підставою відмови у зверненні до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_1 , стало те, що застосування норми ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким законодавством не передбачено до засуджених за тяжкі корупційні злочини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правовий статус засуджених, гарантії захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядок застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядок діяльності; нагляд і контроль за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними, врегульовано Кримінально-виконавчим Кодексом України (далі - КВК України. В редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 КВК України передбачено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

У відповідності до ч. 9 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 13-1 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України перелічено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед яких зокрема, про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Згідно з ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 3 КВК України встановлено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (ч. 2 ст. 151 КВК України).

У відповідності до ст. 82 Кримінального кодексу України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Діяльність відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України з питань приймання до цих установ засуджених та осіб, взятих під варту, їх обліку, переміщення під вартою (конвоювання), звільнення з установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, а також з інших питань, пов`язаних з виконанням вироків судів, інших рішень суду регламентує Інструкція про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затверджена наказом Міністерства юстиції України №847/5 від 08.06.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2012 за №957/21269 (далі - Інструкція №847/5, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення).

У розділі VI Інструкція №847/5 визначено порядок розгляд питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України.

Так, відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції №847/5 в установі (СІЗО) створюється комісія, яка розглядає питання про подання: до суду - матеріалів щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі.

Згідно до п.2 розділу VI Інструкції №847/5 до складу комісії входять: голова комісії - начальник установи (СІЗО); члени комісії - перший заступник та заступники начальника установи (СІЗО), начальник оперативного підрозділу, начальник відділу нагляду і безпеки (відділу режиму і охорони), начальник медичної частини (фельдшерського пункту, лікарняного закладу) та начальник підрозділу, який є секретарем комісії. До складу комісії також можуть включатися за їх згодою керівники загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладів при установі, представники методично-виховної ради установи (педагогічної ради) та члени спостережної комісії, які здійснюють організацію громадського контролю за дотриманням прав і законних інтересів засуджених під час виконання кримінальних покарань.

За приписами п. 3 розділу VI Інструкції №847/5 за три місяці до розгляду матеріалів на засіданні комісії підрозділ складає списки засуджених, які надаються для організації роботи з підготовки матеріалів заступнику начальника установи (СІЗО) із соціально-виховної та психологічної роботи, начальнику оперативного підрозділу, начальнику відділу нагляду і безпеки установи (відділу режиму і охорони СІЗО), начальнику медичної частини (фельдшерського пункту, лікарняного закладу).

Засідання комісії відбуваються у визначеному для цього приміщенні установи (СІЗО) в присутності засудженого (п. 4 розділу VI Інструкції №847/5).

За приписами п. 5-6 розділу VI Інструкції №847/5 засідання комісії проводяться не менше двох разів на місяць. Рішення комісії ухвалюється простою більшістю голосів членів комісії, присутніх на її засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови комісії є вирішальним. Засідання комісії оформлюється протоколом засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України (додаток 17), який підписується головою, членами комісії та секретарем комісії. У разі прийняття рішення про відмову у можливості представлення засудженого до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у протоколі зазначаються підстави відмови. Рішення комісії оголошується засудженому під особистий підпис на витязі з протоколу, який долучається до його особової справи.

З аналізу наведених норм видно, що комісія наділена виключним правом щодо застосування до засуджених осіб пільг передбачених Кримінальним кодексом України та вправі розглядати питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України).

Суд зауважує, що в протоколі засідання комісії зазначаються підстави відмови.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 травня 2023 року відбулося засідання комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» без участі позивача.

Наведена обставина підтверджується копією протоколу №3 засідання комісії від 01.05.2023 року, наданим представником позивача до суду.

За результатами розгляду особової справи та характеристики засудженого, відповідачем винесено рішення, оформлене протоком №3 від 01.05.2023 року, яким відмовлено позивачу у внесенні до суду подання щодо застосування пільг, передбачених ст. 82 КК України (заміна покарання або його невідбутої частини більш м`яким) у зв`язку з тим, що законодавством не передбачено.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року по справі №260/66/23, яке набрало законної сили 01.04.2023 року, встановлено, що засуджений ОСОБА_1 став на шлях виправлення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2023 року у справі №308/6445/23 клопотання засудженого ОСОБА_1 та його адвоката про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого задоволено, ОСОБА_1 засудженого вироком Богунського районного суду м. Житомир від 13.05.2019 року до 4 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 369 КК України звільнено умовно достроково на не відбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 18 днів. Даним судовим рішенням доводи про неможливість застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення, через наявність прогалини у законодавстві, а саме відсутність у ст. 81 КК України, можливість звільнення особи умовно-достроково за вчинення тяжкого корупційного злочину оцінено критично та встановлено, що належність злочину передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, відповідно до примітки ст. 45 КК України до корупційного злочину, не виключає його кваліфікацію відповідно до ст. 12 КК України, як тяжкого злочину.

Згідно характеристики на засудженого від 12.07.2022, під час відбування покарання в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор позивач характеризується посередньо, потребує постійного контролю зі сторони адміністрації. Схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим. Стягнень та заохочень немає. За характером спокійний, егоїстичний, самовпевнений. Системний аналіз норм статті 81 КПК України не містить обмежень щодо її застосування до осіб, засуджених за вчинення умисного тяжкого корупційного злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, рішення комісії є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке повинно відповідати встановленим ч. 2 ст. 2 КАСУ критеріям: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проте, всупереч п. 6.3-6.5 Інструкції №847/5 засідання комісії відбулось без участі та повідомлення засудженого ОСОБА_1 , що є підставою для визнання такого рішення відповідача протиправним, а тому в силу п. 6.3-6.5 Інструкції №847/5, прийняте рішення ДУ «Закарпатське УВП №9», оформлено протоколом №3 від 01.05.2023 року, підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфіковано судом як визнання позову у відповідності до ч.4 ст. 159 КАСУ.

Оскільки спірне рішення відповідача від 05 травня 2023 року є невмотивованим, не місить зазначення конкретних фактів, які покладено в основу його прийняття, то воно є протиправним і тому підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 05 травня 2023 року, яке оформлене протоколом №3 засідання комісії державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9», отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Наведене свідчить, що винесене рішення від 05 травня 2023 року, яке оформлене протоколом №3 засідання комісії державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9», щодо відмови ОСОБА_1 в направленні матеріалів до суду для заміни невідбутної частини покарання більш м`яким, є протиправним і підлягає скасуванню. Отже, вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.

Позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» в особі Комісії з питань застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), щодо переведення засуджених на підставах, встановлених ст. 101, ч. 1, ч. 3 та ст. 147, ст. 151-1 КВК України (88000, м. Ужгород, вул. Довженка, буд. 8а, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань №9» в особі Комісії з питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким оформленого Протоколом №3 від 05 травня 2023 року щодо незастосування до засудженого ОСОБА_1 ст. 82 ККУ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич