Справа № 160/14966/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, відповідача-2 Служби судової охорони, відповідача-3 Державної судової адміністрації України, відповідача-4 Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
27 вересня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.10.2022 року, просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 13.01.2021 року він є співробітником Служби судової охорони, проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Дніпропетровській області. Так, відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64 та «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69, згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова №168) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). На підставі викладеного позивач зазначає, що оскільки він є співробітником Служби судової охорони, проходить службу у територіальному управлінні Служби судової охорони у Дніпропетровській області він має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022р. Однак внаслідок протиправної бездіяльності відповідача зазначене право позивача було порушено. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача та такою, що порушує його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 30.09.2022 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків шляхом подання до суду: уточненого адміністративного позову в якому зазначити відомі номери засобів зв`язку відповідача або інформацію, що така відсутня, а також його копії для направлення відповідачу в справі.
Копію ухвали про залишення без руху позивачем отримано 10.10.2022 року, про що в матеріалах справи міститься розписка.
На виконання ухвали суду від 30.09.2022 року позивачем 12.10.2022 року подано до суду уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 14.10.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено позивачу та представнику відповідача, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронних листів від 14.10.2022 року.
Копію ухвали про залучення співвідповідачів у справі направлено позивачу та представникам відповідачів, про що в матеріалах справи міститься довідки про доставку електронних листів.
22 листопада 2022 року представником Служби судової охорони через підсистему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечив проти позову та зазначив, що згідно пункту 10 Порядку 384 грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення. Тобто, для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. Пунктом третім частини третьої статті 148 Закону визначено, що функції Головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби судової охорони здійснює Державна судова адміністрація України. Згідно статті 51 Бюджетного кодексу Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Натомість, у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони, в тому числі і територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату. Тобто, накази територіальним управлінням Служби у Дніпропетровській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались і не можуть бути видані. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.
23 листопада 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача-4 Міністерства фінансів України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній виклав аналогічні первісному відзиву обґрунтування.
Копію ухвали про зупинення провадження у справі отримано позивачем та представниками відповідачів 09.01.2023 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
22 лютого 2023 року від представника Державної судової адміністрації України на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 заперечив проти позову та зазначив, що розпорядженнями Кабінету Міністрів України про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету від 19.04.2022 року №301-р, від 29.04.2022 року №341-р та від 03.06.2022 року №442-р зобов`язано Міністерство фінансів здійснити видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету для виплат відповідно до постанови № 168 додаткової винагороди, а саме Головному управлінню розвідки Міністерства оборони, апарату Міністерства внутрішніх справ, адміністрації Державної прикордонної служби, Національній гвардії, Державній службі з надзвичайних ситуацій та Національній поліції. Разом з тим, на виконання вимог абзацу другого пункту 1 Постанови № 168 та враховуючи вимогу Міністерства фінансів України, ДСА України звернулася з листом до ССО щодо надання наказів, які б підтверджували кількісний склад співробітників ССО для можливості виплати додаткової винагороди. Однак, як вбачається зі змісту відповіді ССО від 10.06.2022 року №30/30.07-494, остання підмінює поняття наказу про кількісний склад співробітників ССО, які мають право на отримання додаткової винагороди та наказу про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди. Зокрема, зазначає про неможливість видачі наказів про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань у кошторисі ССО. У зв`язку з чим, ССО відмовилась видавати зазначені накази у зв`язку з відсутністю затвердженого кошторису за фондом оплати праці відповідних бюджетних асигнувань. Таким чином, ДСА України в межах визначених законом повноважень, вжито всіх можливих заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань ССО для виплати винагороди співробітникам ССО встановленою Постановою № 168. Отже, виходячи з вищезазначеного, ДСА України, жодними своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю не здійснювала заходів, спрямованих на порушення прав та законних інтересів позивача, тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був прийнятий на службу з 14.01.2021 року згідно з наказом Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області № 9 о/с від 13.01.2021 р. на посаду провідного спеціаліста відділу з професійної підготовки та підвищення кваліфікації Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.
27 червня 2022 року позивач звернувся до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області із зверненням, в якому просив видати належним чином завірену копію наказу про прийняття на службу, а також повідомити про причини невиплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період з 24.02.2022р. по теперішній час.
19 липня 2022 року листом Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області № 35.06-270 позивачу було повідомлено, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим фінансовий ресурс Служби за фондом оплати праці не дозволяє здійснити таку виплату, а тому накази територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, не видавалися. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані встановленим порядком.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга статті 161 Закону № 1402-VIII).
Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 161 Закону № 1402-VIII).
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (частина перша статті 165 Закону № 1402-VIII).
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками (частина друга статті 165 Закону № 1402-VIII).
Пунктом 2 постанови Кабінет Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019р. № 289 (далі Постанова № 289) установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Служба) визначає Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020р. № 384 (далі Порядок № 384).
Грошове забезпечення співробітникам Служби (далі - співробітники) визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання (пункт 1 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 4 розділу І Порядку № 384).
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби (пункт 5 розділу І Порядку №384).
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія (пункт 6 розділу І Порядку № 384).
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги (пункт 7 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби (пункт 8 розділу І Порядку № 384).
Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункт 9 розділу І Порядку № 384).
Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення (пункт 10 Порядку розділу І № 384).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац другий пункту 1 Постанови № 168).
Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови (пункт 3 Постанови № 168).
Відповідно до пункту 5 Постанови № 168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022р.
Постанова № 168 опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» від 28.02.2022р. № 43.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022р. № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» вирішено внести зміни до Постанови № 168 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022р. № 754, що додаються.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 793, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022р.

Постанова № 793 опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» від 19.07.2022р. № 156.

Згідно із Постановою № 793:

- у пункті 1: 1) в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; 2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.». У зв`язку з цим абзаци другий - шостий вважати відповідно абзацами третім - сьомим;

- доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд виходить із того, що статтею 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався указами Президента №133/2022 від 14.03.2022р., № 259/2022 від 18.04.2022р., № 341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., № 757/2022 від 07.11.2022р., № 58/2023 від 06.02.2023р., №254/2023 від 01.05.2023р., № 451/2023 від 26.07.2023 року, а також Указом № 734/2023 від 06.11.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 лютого 2024 року.

Таким чином, на час розгляду даної справи в Україні діє воєнний стан.

Статтею 4 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022 вирішено Кабінету Міністрів України невідкладно:

1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні;

2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Постанова № 168, прийнята Кабінетом Міністрів України на виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», набрала чинності з 28.02.2022р. та згідно із пунктом 5 застосовується з 24.02.2022р.

Пунктом 1 Постанови № 168 у первісній редакції, зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Із змінами, внесеними Постановою № 793, пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Судом встановлено, що позивач з 14.01.2021 року є співробітником Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.

Відповідно до вищенаведених норм у позивача, як співробітника Служби судової охорони, з 24.02.2022р. виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно.

Додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, наказ щодо встановлення або виплати такої додаткової винагороди не видавався.

Постанова № 168 зазнавала змін, зокрема внесених постановами № 217 від 07.03.2022р., № 350 від 22.03.2022р., № 400 від 01.04.2022р., № 754 від 01.07.2022р., № 793 від 07.07.2022р., № 1066 від 27.09.2022р, № 1146 від 08.10.2022р.

Вирішальним у заявленому спорі є надання оцінки можливості ретроспективної дії Постанови № 793, зокрема вказаною постановою у пункті 1 Постанови № 168 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць». Крім того, доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

При цьому, пунктом 2 Постанови № 793 передбачено, що ця постанова застосовується з 24.02.2022р., тоді як набрала чинності 19.07.2022р. - з дня її опублікування.

З огляду на законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, суд зазначає, що зміни, внесені Постановою № 793, мають застосуватись з 19.07.2022р.

Окремо суд звертає увагу, що пунктом 2-1 Постанови № 168, із внесеними змінами Постановою № 793, керівникам державних органів надано повноваження визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, однак не її розмір.

Згідно із пунктом 9 розділу І Порядку № 384, підставою для виплати грошового забезпечення є наказ територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

При цьому пунктом 1 Постанови № 168 визначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, відповідач-1 Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області не позбавлений права прийняття наказу на виконання пункту 1 Постанови № 168 про встановлення позивачу додаткової винагороди.

Доводи відповідача-1 про неможливість прийняття наказу суд вважає недостатніми для відмови у задоволенні позову, оскільки право позивача на отримання спірної додаткової винагороди виникло на підставі Постанови № 168, прийнятої на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX.

Частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. № 389-VIII встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність права на отримання додаткової винагороди щомісячно у розмірі 30000 грн. з 24.02.2022р. по 27.09.2022р., дату звернення із позовом до суду.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про допущену Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 за період з 24.02.2022р. по 27.09.2022р.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023р. року у зразковій справі № 260/3564/22 вказано на ознаки цієї типової справи: а) позивачем є співробітник Служби судової охорони; б) відповідачем є центральний орган управління (Центральний апарат) або територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони; в) предметом спору є додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168; г) спір виник внаслідок невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168; г) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року (стягнення з відповідача суми додаткової винагороди за певний період).

Отже, за ознаками типової справи, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023р. за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22, цю справу необхідно визнати типовою та у силу приписів частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у цій справі суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у зазначеній постанові.

Висновки Верховного Суду у цій зразковій справі щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України №168 у посутньому зв`язку з положеннями статей 43 і 58 Конституції України, статей 161, 165 Закону України від 02.06.2016р. №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», нормами Порядку №384 і Порядку №396 належить застосовувати в адміністративних справах про виплату на користь співробітників Служби судової охорони додаткової винагороди у правовідносинах, що виникли з 24 лютого 2022 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22, суд у цій типовій справі робить висновок про протиправність бездіяльності відповідача, що полягає у невиплаті додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за період з 24.02.2022р. по 27.09.2022р., в розмірі 30000 гривень щомісячно (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця).

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, на якого покладено обов`язок з нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, та який є належним відповідачем у даній справі, підлягають задоволенню з виходом за межі позовних вимог в частині кінцевої дати, по яку має нараховуватись така винагорода по 27.09.2022р., дату звернення із позовом до суду.

Щодо позовних вимог, пред`явлених до відповідачів 2, 3 та 4 суд зазначає, що під час судового розгляду не встановлено порушення діями або бездіяльністю Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України права позивача на отримання додаткової винагороди. Позовні вимоги звернуті до відповідачів 2, 3 та 4 відсутні.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачем-1 не було наведено належними доказами правомірності невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1 Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57, ), відповідача-2 Служби судової охорони (місцезнаходження: 01601, Київська обл., м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), відповідача-3 Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: 01601, Київська обл., м. Київ, вул. Липська, 18/5, ), відповідача-4 Міністерства фінансів України (місцезнаходження: 01008, Київська обл., м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 27.09.2022 р.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 27.09.2022 в розмірі 30000 грн на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева