Справа № 520/1789/23
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
29 листопада 2023 року № 520/1789/23
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000163/1 від 30 вересня 2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в розмірі 3831 грн.80коп.

21.09.2023 року представник позивача адвокат Божко А.В. звернувся до суду з заявою в порядку ст.252 КАСУ про ухвалення додаткового судового рішення відносно вирішення питання про судові витрати, яким вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з Дніпровської митниці на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 6500,00 грн. за рахунок її бюджетних асигнувань.

З 25.09.2023р. по 12.10.2023р. та з 23.10.2023р. по 27.10.2023р. суддя Рубан В.В. перебувала у щорічній відпустці, з 16.10.2023р. по 20.10.2023р. на навчанні.

Відповідно до положень ч.1-5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до наданих до матеріалів справи копій документів, позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн. На підтвердження вартості професійної правничої допомоги адвоката та здійснення її оплати позивачем надано копії:

- договору про надання правової допомоги №37/08122021 від 08.12.2021 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ;

- рахунку №3/37/08122021 від 11.10.2022 року, виставленого адвокатом Божком Андрієм Володимировичем на підставі Договору про надання правової допомоги №37/08122021 від 08.12.2021 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ;

- платіжної інструкції №286 від 11.10.2022 року, виданого Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ;

- акту про надання адвокатських послуг №5 від 15.09.2023 року до Договору про надання правової допомоги №37/08122021 від 08.12.2021 року, укладеного між адвокатом Божком Андрієм Володимировичем та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ;

- ордеру від 29.11.2022р. про надання правничої (правової) допомоги Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 адвокатом Божко А.В.;

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Суд відзначає, що у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачами до суду клопотань по зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не надходило.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У відповідності до ч. 7 ст. 135 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем до суду надано заперечення на клопотання про розподіл судових витрат в якому просить відмовити у задоволенні клопотання представника позивача.

На підставі викладеного, з урахуванням принципу співмірності, суд доходить висновку про задоволення заяви позивача в порядку ст. 252 КАСУ про ухвалення додаткового судового рішення та про наявність підстав для відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6500 грн., понесених у зв`язку з розглядом справи, які підлягають стягненню з Дніпровської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь позивача.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, буд.22, м.Дніпро,49038,) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 (шість тисяч пятсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.