Справа № 500/2106/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 500/2106/23 пров. № А/857/16071/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Шевчук С.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року (суддя Мірінович У.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Тернопіль, дата складання повного тексту 14.08.2023),

в адміністративній справі №500/2106/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168), у розмірі 70000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.09.2022 по 05.10.2022; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі 70000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.09.2022 по 05.10.2022.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в позові у повному обсязі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, не відповідає завданню адміністративного судочинства, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що для виплати додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн не є обов`язковою виключно безпосередня участь у бойових діях, оскільки положення пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 передбачають, зокрема, й здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Вказує скаржник і на те, що судом першої інстанції застосовано норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, а саме, рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, яке не було зареєстрованим, не пройшло правову експертизу та не набрало чинності у встановленому законодавством порядку. Крім того, судом першої інстанції не витребувано у відповідача і не досліджено докази, які б підтверджували факт відсутності безпосередньої участі позивача у бойових діях та несенні служби при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за спірний період.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 14.08.2023, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, залишивши без змін оскаржене рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивача ОСОБА_1 призвано по мобілізації відповідно Указу Президента України №69/2022 Про загальну мобілізацію, який прибув із Чортківського РТЦК та СП Тернопільської області, згідно наказу №55 (по стройовій частини) від 02.03.2022, зараховано з 02 березня 2022 року до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , та призначено на посаду інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону (а.с. 57).

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) №191 від 16.07.2022, з метою виконання бойових завдань та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України на виконання директиви Головнокомандувача та телеграми Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України та наказу командира військової частини, позивача відряджено до міста Фастів Київської області з 16 липня 2022 року до окремого розпорядження (а.с. 58).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 №312 від 12.08.2022 - солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 26 липня 2022 по 31 липня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира (а.с. 10).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 №637 від 31.08.2022 - солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) у серпні в період: з 01 серпня 2022 по 23 серпня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира (а.с. 15).

Згідно довідки №ОСУВ ХОТРИЦЯ 18/825 від 06.09.2022 солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 24 серпня 2022 по 31 серпня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира (а.с. 18-зв.).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №431-АД від 02.09.2022 Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (зі змінами) та на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року №248/1217, телеграми Міністерства Оборони України 248/1298 від 25 березня 2022 року, та довідки начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_2 , вирішено виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткову винагороду військовослужбовця на період дії воєнного стану з 26.07.2022 по 31.07.2022 в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (а.с. 61).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №512-АД від 28.09.2022 Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (зі змінами) та на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року №248/1217, телеграми Міністерства Оборони України 248/1298 від 25 березня 2022 року, та довідки начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_2 , вирішено виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткову винагороду військовослужбовця на період дії воєнного стану з 01.08.2022 по 31.08.2022 в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (а.с. 60).

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) №274 від 05.10.2022, військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 , які залучалися до складу зведених підрозділів (зведена механізовано рота), з метою виконання бойових завдань та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України на виконання директиви Головнокомандувача ЗСУ та телеграми Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , зокрема і позивач, з 05 жовтня 2022 року повернулися до військової частини (а.с. 59).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) №321 від 21.11.2022, молодший сержант ОСОБА_1 , інструктор навчального взводу навчальної роти навчального батальйону, якого звільнено наказом командира 355 Навчального механізованого полку (по особовому складу) №98-РС від 18 листопада 2022 року у запас за підпунктом г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, вважається таким, що 21 листопада 2022 року справи та посаду здав і вибув до Чортківського РТЦК та СП Тернопільської області для зарахування на військовий облік (а.с. 17-зв.).

Адвокатом позивача скеровано до відповідача адвокатський запит від 10.01.2023 про надання інформації та документів, які підтверджують факт та період виконання ОСОБА_1 бойових завдань чи забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також надати інформацію та документи про основні обов`язки військової служби, виконання яких покладено на ОСОБА_1 за його посадою як військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 МО України у вересні 2022 року; надати інформацію та документи (накази про невиплату, акти та висновки службового розслідування тощо) про підстави і причини не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за вересень 2022 року; надати інформацію та документи про фактичні нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно з постановою КМУ №168 від 28.02.2022 за весь час служби у військовій частині НОМЕР_1 МО України; надати інформацію та документи про обставини поранення (довідки, накази, акти службового розслідування), отриманого ОСОБА_1 23.09.2022 під час виконання бойового завдання (а.с. 13).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 08.04.2023 №1257/2 на згаданий адвокатський запит направила документи, а саме: витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про відрядження до ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 та прибуття на 1 арк.; витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про зарахування та виключення зі списків особового складу частини на 2-х арк.; довідка про безпосередню участь на 1 арк.; копії витягів з наказів командувача ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування та вибуття з сил та засобів ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4 -х арк.; копії довідок начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_3 про безпосередню участь у бойових діях на 7-х арк.; копія функціональних обов`язків на 3-х арк.; довідка про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168 на 1 арк. Також повідомлено, що позивачем під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 довідки про отримання поранення не надавалися, службове розслідування не проводилося (а.с. 15).

Згідно довідки від 07.04.2023 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення позивача та додаткової винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168, у вересні 2022 року та у жовтні 2022 року молодшому сержанту ОСОБА_1 визначено розмір додаткової винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у сумі по 30000 грн (а.с. 19).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування 70000 грн додаткової винагороди за період з 01.09.2022 по 05.10.2022, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Спірним питанням у цій справі є наявність правових підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди на підставі Постанови №168 за період з 01.09.2022 по 05.10.2022 в розмірі до 70000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом з тим, як зазначає позивач, командування військової частини НОМЕР_1 виплатило йому за спірний період додаткову винагороду не в повному розмірі.

Відповідно до ч.1-3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 року (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Положення статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначають, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Частинами 1 - 4 ст.9 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №58/2023 від 06.02.2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено, який не скасовано станом на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28.02.2022, прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 Постанови №168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з пунктом 5 Постанови №168, ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022, №350 від 22.03.2022, №400 від 01.04.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 07.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022.

Так, підставою для виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн Постановою №168 (у первинній редакції) було визначено лише наявність дії воєнного стану у відповідному місяці, за який вона виплачується.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн абзацом першим пункт 1 Постанови №168 (у первинній редакції) встановлено обов`язкові альтернативні підстави: або безпосередня участь у бойових діях; або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 затверджено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, якими розширено коло осіб, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі до 100000 грн, шляхом доповнення пункту 1 Постанови №168 абзацами такого змісту:

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 Постанову №168 доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Порядок і умови виплати цієї допомоги військовослужбовцям у Збройних Силах України визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який набрав чинності 31.01.2023.

Отже, у період з 24.02.20222 по 31.01.2023 додаткова винагорода, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення, у розмірі до 100000,00 грн підлягала виплаті військовослужбовцям Збройних Сил України, які проходять військову службу безпосередньо у військових частинах, відповідно до абзацу першого пункту 1 Постанови №168 лише у випадках: або безпосередньої їх участі у бойових діях; або у забезпеченні ними здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Сам же факт перебування військовослужбовця на території, де ведуться бойові дії, не є підставою для виплати додаткової винагороди, установленої Постановою №168, у розмірі до 100000 гривень.

Поряд з цим, на період дії спірних правовідносин законодавством не було визначено, які документи підтверджують участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях чи у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

23.06.2022 року Міністром оборони України з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 прийнято окреме доручення №912/з/29, яке не є нормативно-правовим актом, в пункті 3 якого зазначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до стаду діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, шо мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку №4 до цього доручення.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) №191 від 16.07.2022, з метою виконання бойових завдань та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України на виконання директиви Головнокомандувача та телеграми Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України та наказу командира військової частини, позивача відряджено до міста Фастів Київської області з 16 липня 2022 року до окремого розпорядження. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частини) №274 від 05.10.2022, військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 (в тому позивача), які залучалися до складу зведених підрозділів (зведена механізовано рота), з метою виконання бойових завдань та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України з 05 жовтня 2022 року повернулися до військової частини (а.с. 58, 59).

Згідно Довідки Військової частини НОМЕР_2 №312 від 12.08.2022 позивач з 26 липня 2022 по 31 липня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії). Згідно Довідки Військової частини НОМЕР_2 №637 від 31.08.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) у серпні в період: з 01 серпня 2022 по 23 серпня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира. Згідно Довідки №ОСУВ ХОТРИЦЯ 18/825 від 06.09.2022 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 24 серпня 2022 по 31 серпня 2022 року, на підставі бойових розпоряджень командира.

Отож встановлено, що позивач, як військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 , був відряджений до складу зведених підрозділів (зведена механізовано рота) з метою виконання бойових завдань та створення резервів Головнокомандувача Збройних Сил України, та з 16.07.2023 по 05.10.2022 проходив військову службу на території, на якій велися активні бойові дії, а в періоди з 26 липня 2022 по 31 липня 2022 року, з 01 серпня 2022 по 23 серпня 2022 року та з 24 серпня 2022 по 31 серпня 2022 року на підставі бойових розпоряджень приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії).

Суд встановив, що наказами командира Військової частини НОМЕР_1 за час прийняття безпосередньої участі позивачем в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) в період його відрядження до складу зведених механізованих підрозділів з 16.07.2022 по 05.10.2022, на підставі наданих документів від інших військових частин, в безпосередньому підпорядкуванні яких перебував позивач за час такого відрядження, - було нараховано та виплачено додаткову винагороду військовослужбовця на період дії воєнного стану в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби.

Водночас, позивач вважає, що він набув право також на виплату додаткової винагороди військовослужбовця в розмірі 100000 грн і за період з 01 вересня 2022 року по 05 жовтня 2023 року.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про безпосередню участь позивача у бойових діях та/або у забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за час з 01 вересня 2022 року по 05 жовтня 2023 року.

У той же час, матеріалами справи підтверджується факт проходження позивачем військової служби з 16.07.2022 по 05.10.2022 на території, на якій велися бойові дії. Однак, у них відсутні документи, які б свідчили про безпосередню участь позивача у бойових діях та/або залучення до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

За встановленого колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності у не нарахуванні та невиплаті позивачу за період з 01.09.2022 по 05.10.2022 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі 70000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року в адміністративній справі №500/2106/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
С. М. Шевчук