Справа № 460/12878/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

01 грудня 2023 року Р і в н е №460/12878/23

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Д.П. Зозулі, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву про відвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок і виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016-2018 роки та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії із застосуванням такого показника, починаючи з 30.05.2019.

29.11.2023 через відділ документального забезпечення від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Н.С. Гудими.

Ухвалою суду від 30.11.2023 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гудими Н.С., у зв`язку з чим справу передано для вирішення питання про відвід, судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і підлягає визначенню у порядку статті 31 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023, заява про відвід головуючого судді Н.С. Гудими у справі №460/12878/23 передана для вирішення судді Д.П. Зозуля.

За правилами частини восьмої статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вирішуючи питання щодо порядку розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість її розгляду у порядку письмового провадження, оскільки підстави для розгляду заяви у судовому засіданні відсутні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у порядку статті 229 КАС України.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість заяви про відвід головуючого судді у справі №460/12878/23, суд зазначає таке.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що позивач не довіряє судді Гудими Н.С. в силу прийняття останньою ухвали від 21.11.2023, якою позов ОСОБА_1 , всупереч правової позиції Великої палати Верховного суду висловленій у постанові від 31.08.2023 у справі № 990/114/23, повторно залишено без руху. Зауважує, що до постановлення вказаної ухвали, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 15.08.2023 скасовано, що засвідчує, на думку позивача, наявність сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, позивач у заяві про відвід судді Гудими Н.С. вказує, що відповідно до принципу об`єктивності судді, визначеного в п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року (схваленого Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженного рішення у справі або коли сторонньому спостерегачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Тобто, суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду та суспільства в цілому. Разом з тим, вказує, що встановлені обставини в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2023 року по справі № 9901/57/20 підривають довіру до судді Гудими Н.С., як то намагання незаконним способом завершити кваліфікаційне оцінювання судді шляхом скасування рішення колегії ВККС чи наявність негативного висновку громадської ради доброчесності щодо судді Гудими Н.С. та його визнання недійсним через рішення Волинського окружного адміністративного суду, яке не оскаржувалося та не відповідає правовій позиції Верховного суду за наявності сумнівного визначення територіальної юрисдикції підсудності. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 заявила відвід судді Гудимі Н.С. з підстав п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а саме наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді, суддя зазначає наступне.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) регламентують принцип незмінності складу суду, відповідно до якого справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23 (далі - Бангалорські принципи), суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення (пункти 1.1-1.2).

Об`єктивність судді, згідно з Бангалорськими принципами, є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Зазначений принцип передбачає те, що при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Разом з тим, з метою уникнення сумніві в неупередженості судді, положеннями ст. 36 КАС України визначені підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), серед яких:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Право кожного на незалежний та безсторонній суд гарантується також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, відповідно до положень якої кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим судом.

Зазначене право кореспондується з основним завданням адміністративного судочинства, що полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний усунути найменшу підозру у заінтересованості чи упередженості судді під час розгляду справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, оскільки при здійсненні правосуддя головним є публічний інтерес. Враховуючи наведене, суддя не може брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, що довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, є важливим елементом права, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У рішенні "Газета-Центр проти України" від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться".

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року).

З огляду на наведене відводу підлягає суддя не лише у разі існування конкретних фактів що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до Бангалорських принципів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

З точки зору позивача, сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Гудими Н.С. викликані ухваленими судовими рішеннями у справі № 460/12878/23, з якими незгодна ОСОБА_1 , та встановленими обставинами в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2023 року по справі № 9901/57/20.

Суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, в силу вимог ст. 36 КАС України незгода позивача з процесуальними рішеннями судді Н.С. Гудими та встановлені обставини в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2023 року по справі № 9901/57/20, не є підставою для відводу судді.

Крім того, судді слід зазначити, що незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

З огляду на вищевикладене, вказані в заяві обставини не можуть свідчити про наявність упередженості та необ`єктивності головуючого судді при вирішенні адміністративної справи №460/12878/23.

Доказів існування безсторонності на підставі суб`єктивного критерію, в контексті враховування особистих переконань та поведінки головуючого судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у дані справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті встановлення, чи забезпечував суд достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності, до заяви про відвід судді Гудими Н.С. не долучено.

Відтак суддя вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Н.С. Гудими у адміністративній справі №460/12878/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.П. Зозуля