Справа № 260/9410/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/9410/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кашуба Микола Олексійович звернувся в інтересах позивача ОСОБА_1 до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві викладене у відповіді від 21.09.2023 №32234-33269/Є-02/8-2600/23 про відмову у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , проведеної за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі №260/3045/23, в розмірі, обчисленого з грошового забезпечення, визначеного Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України в довідці від 24.02.2023 року №49-8222, починаючи з 01 грудня 2022 року, з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень Постанови КМУ від 20.04.2016 року №304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу» із змінами внесеними Постановою КМУ від 05.02.2020 року №107 та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з розрахунку 90% від розміру грошового забезпечення, без обмеження суми для обчислення пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат, розмір якої обчислений з грошового забезпечення, визначеного Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України в довідці від 24.02.2023 року №49-8222, починаючи з 01 грудня 2022 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо відмови у проведені перерахунку і невиплати пенсії з 01.12.2022 року без обмеження її максимальним розміром з врахуванням основного встановленого розміру пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга складає 36 років) згідно виготовленої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України в довідці від 24.02.2023 року №49-8222.

З метою зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2022 року без обмеження її максимальним розміром з врахуванням основного встановленого розміру пенсії 90% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк встановлений судом відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. По суті позовних вимог відповідач зазначив, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів №103. На час здійснення перерахунку пенсії позивача діяла вже інша редакція Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон 2262-XII), а саме максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 13). Тому, на думку Головного управління, підстави для перерахунку пенсії позивача із урахуванням іншого відсоткового розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення вказаного в оновленій довідці, ніж 70% відсутні.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, то свої дії відповідач вважає правомірними, так як ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740,00 грн. Відповідно до ст. 43 Закону 2262-XII (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-УІІІ) максимальний розмір пенсії з 01.01.2018 не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсія за вислугу років призначена позивачу в розмірі 90% від грошового забезпечення.

Позивачу, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі за №260/3045/23, було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2022 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 24.02.2023 року за №49-8222.

Проте, при проведені перерахунку відповідачем зменшено позивачу пенсію до 70% сум грошового забезпечення та застосовано обмеження максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач не погоджується з такими діями, тому з метою здійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження пенсії максимальним розміром, звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ регулює Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Законом №2262-ХІІ держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, 100 процентів, до категорії 2, 95 процентів.

Перерахунок призначених пенсій визначено ст. 63 Закону від 09.04.1992 №2262-XII відповідно до якої, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 Закону від 09.04.1992 №2262-XII у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

08.07.2011 прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI (далі Закон від 08.07.2011 №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011.

Підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону внесено зміни до Закону від 09.04.1992 №2262-XII, зокрема в частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27.03.2014 прийнято Закон від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону від 09.04.1992 №2262-XII: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Законом від 27.03.2014 №1166-VІІ внесені зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Відповідач вірно зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до Закону від 27.03.2014 №1166-VІІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Проте, відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 по справі №0940/2217/18.

Стаття 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до статті 63 Закону від 09.04.1992 №2262-XII ні Законом від 08.07.2011 №3668-VI, ні Законом від 27.03.2014 №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом від 08.07.2011 №3668-VI та Законом від 27.03.2014 №1166-VII зміни до статті 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону від 08.07.2011 №3668-VI та Закону від 27.03.2014 №1166-VII не зазнала.

Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.

Таким чином, відповідачем протиправно зменшено розмір грошового забезпечення позивача при перерахунку основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, адже при виході на пенсію її розрахунок проводився виходячи з 90% від грошового забезпечення, а не 70%.

Враховуючи встановлену вище протиправність дій відповідача, у суду є всі підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за вислугу років з 01.12.2022 року з розрахунку 90% від суми грошового забезпечення, вказаних у оновленій довідці, з урахуванням раніше проведених виплат.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, то суд при вирішенні цієї вимоги зазначає таке.

Відповідно до Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI внесено зміни до Закону №2262-XII, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, а саме частину сьому статті 43, яку викладено в наступній редакції «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII), який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності із 01.01.2017, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни Законом України №1774-VIII, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Відтак, починаючи з 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не містила норм про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року»), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що обмеження розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені ч. 7 ст. 43 Закону від 09.04.1992 №2262-XII, визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17 та від 16.04.2020 №620/1285/19.

Серед іншого, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 справа №3-102/2021 (231/21, 415/21), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак, обмеження максимальним розміром до пенсії позивача при проведенні її перерахунку з 01.12.2022 року, 01.03.2022 року та 01.03.2023 року є протиправним, а тому слід зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром.

Щодо вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із переліком Законів та норматино-правових актів, які регулюють питання призначення пенсії, грошового забезпечення військовослужбовців та грошового забезпечення поліцейських, то суд вважає, що у спірному випадку не надається оцінка визначеним складовим у Довідці про грошове забезпечення позивача, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

У даному випадку, суд оцінює дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при обрахунку та виплаті пенсії з 01.12.2022 року.

В силу вимог ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак закон допускає можливість обрання судом іншого способу захисту прав та інтересів фізичної/юридичної особи, аніж вищенаведені загальні способи. Проте таке своє рішення суд повинен обґрунтувати, вирішуючи справу по суті.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити у спосіб зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення (пенсії) ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 року без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та рішення Конституційного суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)2022 з урахуванням основного встановленого розміру пенсії 90% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 24.02.2023 року №49-8222, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії.

Такий спосіб захисту не звужує зміст заявлених вимог та відповідає меті ефективного способу захисту.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі №227/3208/16-а.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку і невиплати пенсії з 01.12.2022 року без обмеження максимальним розміром пенсії з врахуванням основного встановленого розміру пенсії 90% грошового забезпечення відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 24.02.2023 року №49-8222, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсійного забезпечення (пенсії) ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 року без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі рішення Конституційного суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та рішення Конституційного суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)2022 з урахуванням основного встановленого розміру пенсії 90% грошового забезпечення на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 24.02.2023 року №49-8222, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України, із обов`язковим врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з відрахуванням вже виплачених сум за вказаний період.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич