Справа № 460/17446/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. Рівне №460/17446/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГородоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, в якому просить суд визнати протиправною відмову відповідача, яка полягає у невчиненні дій у межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача вчинити дії в межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по АДРЕСА_1 , а саме проведення дороги загального користування з твердою покрівлею та підпірними стінами.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з заявою про будівництво дороги по АДРЕСА_1 , що є заїздом до будинку позивачки. Позивачка наполягає на тому, що до будинку на АДРЕСА_2 є дорога, однак заїзд не облаштований. Саме в компетенцію відповідача входить будівництво дороги. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив до суду, в якому вказав, що ОСОБА_1 самовільно облаштувала заїзд до свого будинковолодіння в обхід існуючого спільного заїзду. Рішенням Обарівської сільської ради від 27.12.2013 №587 затверджено План зонування території села Обарів, в якому не передбачено заїзд до будинковолодіння позивачки. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:1744, що підтверджується інформаційною довідкою №337890867 від 04.07.2023, яка сформована з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна та розташованого на ній будинку по АДРЕСА_1 .

До земельної ділянки ОСОБА_1 , яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із кадастровим номером :02:008:1744, і до земельної ділянки сусіднього землевласника ОСОБА_2 наявний спільний заїзд від дороги загального користування - АДРЕСА_1 , який розташований на землях запасу житлової та громадської забудови комунальної власності.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області з заявами про облаштування окремого заїзду до її будинку, оскільки вона має конфлікт з сусідкою ОСОБА_3 та її сином, на що отримувала відповіді відповідача від 25.05.2022, 19.07.2022, 01.06.2023, 02.06.2023 про відмову в облаштуванні окремого заїзду до будинку.

Вважаючи такі відмови протиправними позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV, (далі-Закон №2862) автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Згідно статті 1 Закону №2862, яка містить визначення термінів, вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

На підставі статті 16 Закону №2862, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення.

У відповідності до статті 17 Закону №2862, управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Статтею 18 Закону №2862 передбачено, що складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається.

У відповідності до підпункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» передбачено, що червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Статтею 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон.

Рішенням Обарівської сільської ради від 02.07.2010 № 680 затверджений Генеральний план села Обарів Рівненського району.

Рішенням сільської ради від 27 грудня 2013 року №587 затверджено План зонування території села Обарів, який розроблений Рівненською філією ДП УДНДІМ «Дніпромісто» імені Ю.М. Білоконя.

На Плані зонування позначена вся транспортна інфраструктура села Обарів.

Зокрема, зона транспортної інфраструктури позначається як ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній).

Зона ТР-2 в Плані зонування відображається в червоних лініях, в яких не передбачено заїзд до будинковолодіння позивача.

Крім того, в Плані зонування зазначені супутні види дозволеного використання транспортної інфраструктури, такі як: пішохідні та велосипедні доріжки, тротуари, озеленення, інженерні підземні і повітряні мережі, інші споруди транспорту та інженерних мереж, елементи реклами та рекламоносіїв.

Земельна ділянка позивача з кадастровим номером :02:008:1744, на якій знаходиться її приватне будинковолодіння, відповідно до Плану зонування знаходиться в зоні Ж-1.

Зона Ж-1 передбачає зону садибної забудови, згідно якої це окремі житлові будинки садибного типу з господарськими будівлями, блоковані житлові будинки, окремо розташовані або вбудовано-прибудовані об`єкти повсякденного обслуговування: магазини, кафе, перукарні, аптеки, об`єкти оздоровчого та побутового обслуговування, окремо розташовані адміністративні будівлі місцевого значення та повсякденного обслуговування: відділення зв`язку, поліції, ощадбанку, адміністрації, комунальні служби.

Супутні види використання зони садибної забудови Ж-1 передбачають: надомні види діяльності відповідно до санітарних та протипожежних норм, сади, городи, утримання дрібної домашньої худоби, лазні, сауни (за умови каналізування стоків), теплиці, оранжереї та інші споруди, що пов`язані з вирощуванням квітів, овочів та фруктів, надвірні туалети - при відсутності централізованої каналізації, вбудовані або окремо розміщенні гаражі та відкритті стоянки.

Тобто, судом встановлено, що виконання робіт по влаштуванню окремого заїзду до будинковолодіння позивача не було передбачено Планом зонування.

Стаття 39 Земельного кодексу України передбачає, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту а) частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах); залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від фора власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об`єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування.

Статтею 19 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачені основні обов`язки органів місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, поряд з якими є обов`язки пов`язані з організацією будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст і інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, правилами та нормами.

Відповідно до пункту 8 статті 20 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право: здійснювати капітальний та поточний ремонт вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення, за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів (як співфінансування на договірних засадах).

На підставі частини 5 статті 40 Закону України «Про автомобільні дороги», капітальний та поточний ремонт вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення, може здійснюватися за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів як співфінансування на договірних засадах.

Згідно з вимогами частини 1 та 2 статті 41 Закону України «Про автомобільні дороги», фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством.

Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі та економічних втрат у зв`язку із загибеллю або пораненням (травмуванням) людей внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Рішенням Городоцької сільської ради від 20 грудня 2022 року №1129 було затверджено Програму економічного та соціального розвитку території Городоцької сільської територіальної громади на 2023 рік, метою якої є створення умов для економічного зростання та удосконалення механізмів управління розвитком громади на засадах ефективності, відкритості та прозорості, посилення інвестиційної та інноваційної активності, забезпечення належного функціонування транспортної та комунальної інфраструктури, дотримання високих екологічних стандартів, та внаслідок цього підвищення конкурентоспроможності громади, доступності широкого спектра соціальних послуг та зростання добробуту населення.

У сфері благоустрою передбачено здійснення таких заходів, як: проведення поточних ремонтів та експлуатаційного утримання дорожнього покриття вулиць, провулків в населених пунктах територіальної ремонту дорожнього покриття вулиць; фінансування та співфінансування доріг загального користування державного та місцевого значення.

Таким чином, Програмою передбачено роботи, пов`язані з проведенням ремонту та експлуатаційного утримання вулиць і провулків, які перебувають у комунальній власності, а не облаштуванням заїзду (доїзду) до будинку, як просить позивач.

Так, судом встановлено, що в 2023 році відповідно до договору підряду на виконання робіт від 21.03.2023 №57, укладеного Городоцькою сільською радою та ТзОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» виконано роботи «Експлуатаційне утримання вулиць і доріг комунальної власності вул. Набережна в с. Обарів Рівненського району Рівненської області» ДК 021:2015-452300000-8.

Ремонтні роботи по вулиці Набережна с. Обарів були проведені.

Водночас, у відповідача відсутні повноваження на здійснення ремонту заїзду до будинку позивачки, на чому наполягає ОСОБА_1 , оскільки експлуатаційне утримання орган місцевого самоврядування проводить в межах доріг-вулиць, які передбачені Планом зонування.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною відмови відповідача, яка полягає у невчиненні дій у межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по вулиці Набережна, с. Обарів, Рівненського району Рівненської області; зобов`язання відповідача вчинити дії в межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по вулиці Набережна, с. Обарів, Рівненського району Рівненської області, а саме проведення дороги загального користування з твердою покрівлею та підпірними стінами є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому, суд зазначає, що позивач звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами щодо здійснення дорожнього покриття по вулиці Набережна, фактично має намір облаштувати окремий заїзд до свого будинку.

Позивач самовільно здійснила завезення будівельних матеріалів на землі комунальної власності з метою облаштування заїзду до свого будинку.

Суд вказує, що фактично позивач звернувшись з позовною заявою до суду про зобов`язання сільську раду вчинити дії в межах компетенції щодо будівництва дорожнього покриття за встановленими будівельними нормами по вулиці Набережна, с. Обарів, Рівненського району Рівненської області, а саме проведення дороги загального користування з твердою покрівлею та підпірними стінами, обрала неналежний спосіб захисту, оскільки з заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки для влаштування заїзду до будинку в порядку вимог Земельного кодексу України - не зверталася.

Неналежний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови в позові в будь-яких правовідносинах, ВП ВС у справі № 522/1528/15ц розмежувала превентивний та ефективний способи захисту. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув справу № 909/243/18, в якій акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Верховний Суд у справі №640/11643/19 у контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) зазначив: звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. З огляду на вимоги статті 2, статті 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач довів суду, що прав та законних інтересів позивача не порушував.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30 листопада 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області (вул.Шевченка, буд.4,с.Городок,Рівненський район, Рівненська область,35331, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387183)

Суддя С.М. Дуляницька