Справа № 520/31476/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

30.11.2023 № 520/31476/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_2 , Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) генерал-майора ОСОБА_3 , Начальника управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_4 , Начальника відділу внутрішньо-комунікаційної роботи управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) полковника ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" 03.11.2023 (зареєстровано судом 06.11.2023 року) звернувся до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 05.11.2023 року, просить суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ від 14.08.2023 № 324 «Про призначення службового розслідування» ТВО командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (далі - Наказ № 324 );

- визнати незаконним і скасувати пункт 3 наказу від 18.09.2023 № 373 «Про результати проведення службового розслідування» ТВО командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 (далі - Наказ № 373) в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана»;

- невідкладно зобов`язати командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (командира військової частини НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_3 (або іншу повноважну посадову особу відповідно до меж її повноважень) видати наказ про виплату ОСОБА_1 частки недотриманого грошового забезпечення за вересень 2023 року, якої ОСОБА_1 був позбавлений через накладення на нього Наказом № 373 стягнення «сувора догана», що складає 3384,07 грн., а також про внесення до службової картки ОСОБА_1 відомостей про скасування судовим рішенням покладеного на нього цим наказом стягнення «сувора догана»;

- невідкладно зобов`язати командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (командира військової частини НОМЕР_1 ) генерала-майора ОСОБА_3 (або іншу повноважну посадову особу відповідно до меж її повноважень) видати наказ про увільнення ОСОБА_1 з посади «Офіцер відділення морально-психологічного забезпечення (далі - МПЗ) управління ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_4 )», ВОС-3400043 та призначення ОСОБА_1 на рівнозначну або вищу посаду за набутим ним військовим фахом: «Системи передачі даних та автоматизовані системи зв`язку» за відповідними ВОС (за узгодженням з ОСОБА_1 );

- стягнути з начальника управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) станом на 14.08- 18.09.2023 року ОСОБА_4 коштів в розмірі 576 мінімальних заробітних плат (далі - МЗП), що складає на час подання позову 3859200,00 грн., на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 дискримінацією позивача як людини і громадянина;

- стягнути з начальника відділу внутрішньо-комунікаційної роботи управління морально-психологічного забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) станом на 14.08-18.09.2023 року ОСОБА_5 коштів в розмірі 576 МЗП, що складає на час подання позову 3859200,00 грн., на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачеві дискримінацією ОСОБА_5 коштів як людини і громадянина.;

- стягнути з командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЗСУ (військова частина НОМЕР_1 ) станом на 14.08-18.09.2023 року ОСОБА_2 коштів в розмірі 144 МЗП, що складає на час подання позову 964800,00 грн., на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 протиправними рішеннями ОСОБА_2 (без ознак дискримінації);

- постановити окрему ухвалу в порядку ст. 249 КАС України щодо діянь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , які підпадають під дію ст.ст.: 356 «Самоправство»; 364 «Зловживання владою або службовим становищем»; 366 «Службове підроблення» Кримінального кодексу (далі - КК) України.

Ухвалою суду від 10.11.2023 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачам надати до суду відзиви на позов.

30.11.2023 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про відвід судді Мороко А.С., в обґрунтування якої вказано про наявність сумнівів у неупередженості судді та об`єктивності розгляду справи, внаслідок порушень процедури, як вважає заявник, розгляду клопотань відповідачів без попереднього встановлення думки позивача та відмови у надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи, на що позивач просив лише 10 хвилин.

Дослідивши подану позивачем заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 8 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст. 40 КАС України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вказані приписи, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

З доводів та меж заяви про відвід не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді у справі. Доводи позивача, якими обґрунтована заява про відвід не є підтвердженням упередженого ставлення судді щодо об`єктивного та справедливого вирішення справи.

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та наявність підстав, у відповідності до положень ст.ст. 31, 40 КАС України, для передачі заяви іншому складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 31, 36-41, 236, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Передати заяву про відвід для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 КАС України іншому складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Мороко