Справа № 480/5762/22
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 грудня 2023 р. Справа № 480/5762/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кунець О.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про відвід судді у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 25 серпня 2021 року № 5772/18282406 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 5 095 327 гривень 50 копійок та сплату штрафних санкцій у сумі 509 532 гривні 75 копійок;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 25 серпня 2021 року № 5773/18282406 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 61 143 930 гривень 00 копійок та сплату штрафних санкцій у сумі 6 114 393 грн. 00 копійок.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2023, яку постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 залишено без змін, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

У подальшому, постановою Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 480/5762/22 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 скасовано, а справу № 480/5762/22 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду 27.11.2023 та передана судді Кунець О.М., як раніше визначеному складу суду.

30.11.2023 представником позивачу до суду було подано заяву про відвід судді, яку мотивовано тим, що у позивача існують об`єктивні сумніви в неупередженості, об`єктивності та безсторонності судді Кунець О. М.

Представник позивача посилається на те, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду було задоволено, визнано поважною причину пропуску позивачем строку для звернення з даним позовом до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/5762/22.

12.10.2022 у підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивуючи її пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 12.10.2022 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Таким чином, позивач наголошує, що суд першої інстанції фактично двічі вирішував питання щодо поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим позивач, сподіваючись на принцип правової визначеності, вважав це питання остаточно вирішеним.

Проте, 11.11.2022 представник відповідача повторно подав до суду аналогічне раніше поданому клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В зазначеному клопотанні представник відповідача наполягав на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 15.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Отже, як вважає представник позивача, суд першої інстанції повністю змінив свою думку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, чим фактично порушив принцип правової визначеності, оскільки відповідне питання він вже двічі вирішував і дійшов зовсім протилежних висновків.

В подальшому, представник позивача, на виконання ухвали суду від 15.11.2022, надав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Однак, ухвалою суду від 27.02.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі №480/5762/22 було відмовлено, клопотання представника ГУ ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №480/5762/22 задоволено, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без розгляду.

Позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, проте, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 залишено без змін.

У подальшому, постановою Верховного Суду від 14.11.2023, ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 було скасовано, справу № 480/5762/22 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач вважає, що вищевикладені обставини викликають об`єктивні та обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Кунець О.М., що є підставою для її відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також позивач вважає, що оскільки предметом спору у цій справі є оскарження податкових повідомлень-рішень на суму 66 239 257 гривень, що є надзвичайно великим розміром грошових зобов`язань для фізичної особи, суд при розгляді цієї справи повинен неухильно дотримуватися вимог закону щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Проте, на глибоке переконання позивача, головуючий суддя Кунець О.М. не зможе забезпечити виконання завдань адміністративного судочинства та повинна бути відведена від розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 01.12.2023 справу № 480/5762/22 прийнято до провадження судді Кунець О.М.

Суд розглянувши заяву представника позивача, зазначає наступне.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Надаючи оцінку доводам позивача щодо наявності правових підстав для відводу судді Кунець О.М., суд зазначає, що заявлений відвід обумовлений, зокрема тим, що суд першої інстанції вже вирішивши питання поважності пропуску строку звернення на користь позивача (у зв`язку з чим останній сподівався на те, що вказане клопотання остаточно вирішено на його користь), в решті залишив позовну заяву без розгляду. Позивач акцентував увагу на тому, що зміна позиції суду першої інстанції є порушенням принципу правової визначеності.

Суд вважає за доцільне зазначити, що вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді у цій справі.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того суд зазначає, аналогічні обставини щодо зміни позиції суду першої інстанції відносно строків звернення до суду з позовом який є предметом розгляду у даній справі, були викладені представником позивача у касаційній скарзі при оскарженні ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

Однак, Верховний Суд у своїй постанові від 14.11.2023 у даній справі дійшов висновку про безпідставність такої позиції представника позивача пославшись на те, що положення частини четвертої статті 123 КАС України надають суду право після відкриття провадження у справі залишити позовну заяву без розгляду, за умови якщо суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 14.11.2023 у дані справі зазначив, що не вбачає порушень процесуального права в діях суду першої інстанції щодо визнання свого попереднього висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем передчасним. Суд першої інстанції діяв в межах своїх повноважень, наданих процесуальним законом, надав позивачу строк для подання заяви про поновлення строку з зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду та для спростування доводів податкового органу. Вказане не може бути розцінене як порушення принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність будь-яких інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу судді, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про відвід судді немає.

Однак, з метою усунення будь-яких сумнівів сторони щодо неупередженості судді та уникнення можливих суджень про упередженість головуючого судді Кунець О.М. з боку учасників судового процесу у даній справі, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання представника позивача про відвід головуючого судді Кунець О.М. у справі № 480/5762/22.

Керуючись ст. ст. 36-41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про відвід судді по адміністративній справі № 480/5762/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Подальший розгляд справи здійснювати в іншому складі суду. Відповідно до п.2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, передати справу для повторного авторозподілу справи.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.М. Кунець