Справа № 520/20035/23
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 листопада 2023 року № 520/20035/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шляхової О.М.

за участю секретаря судового засідання Молчанової О.М.,

за участю представника позивача - Подольської Т.В.

за участю представника відповідачів - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" (вул. Амосова, буд. 36, м. Харків, 61176, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо винесення рішень про застосування до ТОВ «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» фінансових санкцій, а саме: № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо застосування до ТОВ «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» фінансових санкцій, а саме: № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України від 21.06.2023 вих. № 16148/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги від 10.05.2023 вих. № 150/1-10.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» вважає рішення Державної податкової служби України від 21.06.2023 вих. №16148/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги від 10.05.2023 вих. № 150/1-10 протиправним, дії посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області щодо прийняття рішень про застосування фінансових санкцій протиправними, а самі рішення про застосування фінансових санкцій такими, що прийняті та складені з порушенням норм законодавства України. Крім того, на думку позивача, відповідачем прийнято двадцять шість рішень про застосування фінансових санкцій, замість одного рішення; відповідачем не дотримано окремих елементів відповідної форми рішень та невірно визначено правову норму, якою керувався контролюючий орган під час прийняття оскаржуваних рішень, а також позивач посилався на достовірність даних, що містяться у звітах за формою № 2- РС "Звіт про обсяги про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв" та у звітах за формою № 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач, Державна податкова служба України надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржуване рішення ДПС України про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що рішення про застосування фінансових санкцій є правомірними та прийнятими без порушень вимог законодавства України, посилаючись на недостовірність даних, що містяться у звітах за формою № 2- РС "Звіт про обсяги про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв" та у звітах за формою № 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі" за період з січня 2021 року по лютий 2023 року.

Позивач, не погодившись з доводами відзиву ДПС України, надав відповідь на відзив, де зазначив, що посилання відповідача зводяться до безпідставних, необґрунтованих тверджень, що не ґрунтуються на належному нормативно-правовому обґрунтуванні та не підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі, в розумінні ст. 73-76 КАС України.

Позивач, не погодившись з доводами відзиву Головного управління ДПС у Харківській області, надав відповідь на відзив, вказавши, що висновки відповідача про недостовірності даних, що містяться у звітах є необґрунтованими та ґрунтуються на довільному тлумаченні відповідачем правових норм.

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що контролюючим органом винесені оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій, з урахуванням вимог чинного законодавства, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Протокольною ухвалою суду від 24.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи №520/20035/23 по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на підставі наказу від 16.03.2023 № 1004-п проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» за період діяльності позивача з 01.01.2021 по день закінчення перевірки.

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки ТОВ «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів від 27.03.2023 № 6933/20-40-09-01-03/35858745.

Керуючись абз. 1 п. 86.7 ст. 86 розділу II Податкового кодексу України, ТОВ «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» не погодилося з висновками перевірки, фактами та даними, викладеними в акті перевірки та направило до ГУ ДПС у Харківській області заперечення від 06.04.2023 №149/1-06.

Листом ГУ ДПС у Харківській області від 19.04.2023 вих. № 20939/6/20-40-09-01-07 щодо розгляду заперечення позивача зазначено про обґрунтованість складеного посадовими особами контролюючого органу акту перевірки.

01 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» отримало від Головного управління Державної податкової служби у Харківській області наступні рішення про застосування фінансових санкцій, а саме:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за січень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за лютий 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за березень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за квітень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за травень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за червень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за липень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за серпень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за вересень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за жовтень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за листопад 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за грудень 2021 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від № від 26 квітня 2023 року на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за січень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за лютий 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за березень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за квітень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за травень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за червень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за липень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за серпень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за вересень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за жовтень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за листопад 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за грудень 2022 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за січень 2023 року з недостовірними даними;

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26 квітня 2023 року № на суму 17000,00 грн. за подання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за формою № 2-РС за лютий 2023 року з недостовірними даними.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями про застосування фінансових санкцій, керуючись пунктом 56.2. ст. 56 ПК України, Товариство звернулося до Державної податкової служби України зі скаргою від 10 травня 2023 року вих. № 150/1-10 на рішення про застосування фінансових санкцій.

У відповідь позивачу надійшло рішення Державної податкової служби України від 24.05.2023 № 12896/6/99-00-06-05-02-06 про продовження строку розгляду скарги від 10.05.2023 вих. № 150/1-10, згідно з яким відповідач продовжив строк розгляду скарги позивача до 10.07.2023.

За результатами розгляду скарги від 21.06.2023 вих. №16148/6/99-00-06-03-02-06, Державна податкова служба України залишила без змін рішення про застосування фінансових санкцій.

Не погоджуючись з наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Фактичною відповідно до п.75.1.3 ст. 75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

У свою чергу, у наказі № 1004-п на перевірку зазначено, що перевірка проводиться з 16.03.2023, тривалістю не більше 10 діб, тобто до 26.03.2023.

Однак, під час перевірки позивачу вдруге надано запит про надання документів, в якому орган ДПС просить надати додаткові документи, а саме: інформацію та документальне підтвердження правомірності придбання та реалізації підакцизної продукції за період діяльності суб`єкта господарювання з 01.01.2021 рік по день закінчення перевірки, від 23.03.2023 (за три дні до дати закінчення перевірки).

Таким чином, відповідачем порушено вимоги п. 85.4 ст. 85 ПК України, а саме: запит від 23.03.2023 подано пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Разом з тим, у відповідь на вищезазначений запит позивачем надано відповідачу копії запитуваних документів, що підтверджується листом вих. № 146/1-24 від 24.03.2023.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 44.7. ПК України у разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Разом з тим, неприйняття рішення відповідачем щодо продовження строку перевірки є порушенням абз. 3 п. 44.7. ст. 44, ст. 82 ПК України.

З матеріалів справи, 17.03.2023 представником позивача отримано запит про надання документів від 17.03.2023, у якому орган ДПС просив надати інформацію та документальне підтвердження правомірності придбання та реалізації підакцизної продукції за період діяльності з 01.01.2022 по день закінчення перевірки.

У свою чергу, у відповідь на вищезазначений запит від 17.03.2023 позивачем надано пояснювальну записку разом з копіями запитуваних документів, що підтверджується листом вих. № 144/1-21 від 21.03.2023.

У тексті пояснювальної записки вих. № 143/1-21 від 21.03.2023 ТОВ "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" зазначено, зокрема: "...пиво, розлите у тару і готове до реалізації покупцю, у бухгалтерському обліку відображається на рахунку 26 "Готова продукція", що наведено у звіті № 1-ОА...".

В акті перевірки зазначено: "Розбіжності в частині залишків на кінець та на початок звітних періодів у вище наведених звітах ТОВ "МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" пояснює тим що пиво, розлите у тару і готове до реалізації покупцю, у бухгалтерському обліку відображається на рахунку 26 "Готова продукція», що наведено у звіті № 2-РС...".

Тобто, посилаючись на пояснювальну записку ТОВ "МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" вих. № 143/1-21 від 21.03.2023, відповідач дійшов до висновку в акті перевірки, що продукція, яка відображається на рахунку 26 "Готова продукція" наведена у Звіті № 2-РС, у той час коли, відповідно до вищезазначеної пояснювальної записки, продукція, яка відображається на рахунку 26 "Готова продукція", наведена у Звіті № 1-ОА.

Окрім того, у акті перевірки зазначено, що у графах 4 та 13 в розділі І "Обіг алкогольних напоїв" звіту 2-РС повинна відображатись готова продукція, яка пройшла всі установлені технологічним процесом стадії виробництва та лічиться на Рахунку 26 "Готова продукція". Вищевикладене вказує на наявність підстав вважати інформацію, яку містять звіти 2-РС за період січень 2021 - лютий 2023 недостовірною, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 16 Закону №481 та Наказу № 49, оскільки ТОВ "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" у даних звітах в розділі І "Обіг алкогольних напоїв" відображає інформацію про залишки готової продукції на кінець та початок звітних періодів яка обліковується у підприємства на рахунку 25 "Полуфабрикати", як незавершена.

З матеріалів справи, ТОВ "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" має такі ліцензії:

- Ліцензію на виробництво алкогольних напоїв, реєстраційний номер №00087;

- Ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер № 00055;

- Ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додання спирту), реєстраційний номер № 00074.

Місцем зберігання партій алкогольних напоїв - пива ТОВ "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ", відповідно до довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, серії АП №145005, є: м. Харків, вул. Станційна, 1, Літ. "И-3", прим. "1-30", "IX", "X".

Частиною 3 ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (надалі - Закон України № 481/95-ВР) передбачено, зокрема, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями, та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) алкогольних напоїв, за формою, встановленою цим органом.

Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 № 49 "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" №49 від 11.02.2016 (надалі - Наказ № 49) затверджено форми звітів, зокрема:

- форму звіту № 2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» (надалі - Звіт № 2-РС);

- форму звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (надалі - Звіт № 1-ОА).

Порядком заповнення розділу І «Обіг алкогольних напоїв» форми Звіту № 2-РС, затвердженого Наказом № 49 від 11.02.2016, встановлено, що:

- у графі 4 вказується кількість алкогольних напоїв в місцях зберігання на початок звітного місяця:

- у графі 8 вказується загальна кількість реалізованої продукції у звітному місяці;

- у графі 13 вказується кількість алкогольних напоїв у місцях зберігання на кінець звітного місяця.

Судовим розглядом встановлено, що зазначена у графі 4 розділу І "Обіг алкогольних напоїв" форми Звіту № 2-РС кількість залишку продукції (пива) на початок звітного місяця не є готовою продукцією не є розлитою у КЕГи та/або ПЕТ пляшки), а є готовим дозрілим пивом, яке можна розливати у КЕГи та/або ПЕТ пляшки, а у графі 13 зазначено залишок алкогольних напоїв на кінець звітного місяця. Вищезазначена продукція зберігається у лагерних танках, які знаходяться у приміщеннях "IX", "X", нежитлової будівлі "И-3", що розташована за адресою: м. Харків, вул. Станційна, 1, що відображено у довідці про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, серії АП № 145005, для подальшої реалізації, що зазначено у графі 8 Звіту № 2-РС.

Отже, у звіті № 2-РС у графах 4 та 13 розділу І "Обіг алкогольних напоїв" позивач вказує кількісні показники залишків готового пива на стадії виробництва в місцях зберігання на початок та кінець звітного періоду.

Порядком заповнення розділу І "Обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв" Форми звіту № 1-ОА встановлено, зокрема що:

- у графі 3 зазначається залишок алкогольних напоїв на початок звітного місяця;

- у графі 5 зазначається обсяг придбання алкогольних напоїв суб`єктом господарювання як у виробника алкогольних напоїв у звітному місяці;

- у графі 8 зазначається обсяг реалізації алкогольних напоїв усього за звітний період;

- у графі 13 зазначається залишок алкогольних напоїв на кінець звітного місяця.

У свою чергу, зазначена у графі 5 розділу I Обсяги придбання та реалізації форми № 1-ОА кількість залишку продукції на початок звітного місяця є продукцією, що не є готовою продукцією (тобто не є розлитою у КЕГи), яка зберігається у лагерних танках.

Така вироблена позивачем продукція, яка ще не є готовою продукцією зберігається в лагерній дільниці у танках.

Тому, залишки на початок та кінець звітного місяця по готовій продукції, що розлита у КЕГи та продукції, що зберігається у лагерних танках та не є готовою продукцією є різними показниками, тому, можуть не відповідати один одному.

Враховуючи, що чинним законодавством України не передбачено чіткої вимоги, що графи 4 та 13 Звіту № 2-РС мають відображати дані з рахунку 26 "Готова продукція", відповідач у акті перевірки дійшов до хибного висновку, щодо недостовірності інформації у звітах позивача.

Законом України № 481/95-ВР визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм вищезазначеного Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених ч. 2 цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Так, приписи ст. 17 Закону України № 481/95-ВР не встановлюють форми та вимоги до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Однак, такі норми містить Порядок застосування Фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України № 481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790. Зокрема, додатком до цього Порядку № 790 визначено форму Рішення про застосування Фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом з тим, відповідно до п. 10 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України нормативно-правові акти КМ України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу тощо, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що у разі, коли контролюючий орган діє на підставі ст. 54 ПК України (тобто, коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму грошового зобов`язання за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

При цьому, в п. 58.1 статті 58 ПК України зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов`язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи.

Отже, з огляду на аналіз викладених законодавчих приписів, контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому, прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом, у розумінні ПК України у разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Форма Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні ПК України, оскільки відповідні норми Порядку № 790 в цій частині суперечать приписам ПК України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до ПК України.

Тому, з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності ПК України) у контролюючих органів в розумінні ПК України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов`язання.

Таким чином, за результатами фактичної перевірки замість податкових повідомлень-рішень, відповідачем винесені Рішення про застосування фінансових санкцій, що не передбачені та суперечать Податковому кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі №640/14640/19 та у постанові від 11.02.2021 у справі № 812/1019/18.

Отже, в ході судового розгляду позивачем достовірними, належними та допустимими доказами доведено неправомірність прийняття оскаржуваних рішень, у свою чергу відповідачем не доведено зворотне та не спростовані обставини, на які посилається позивач.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо винесення рішень про застосування до ТОВ «МТД «ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ» фінансових санкцій, а саме: № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, суд зазначає, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є визнання протиправними та скасування спірних рішень. Дії щодо винесення спірних рішень поглинаються фактом існування цих рішень та, відповідно, не можуть окремо розглядатись на відповідність законам чи нормативно-правовим актам, які регулюють спірні правовідносини.

Отже, в задоволенні цієї позовної вимоги належить відмовити.

Щодо позовних вимог, в яких позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 21.06.2023 вих. №16148/6/99-00-06-03-02-06, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до адміністративного суду може звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Суд враховує, що запроваджені ПК України способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий - повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушене право, при цьому за механізмом їх реалізації вони не є тотожними, доводи позивача, викладені у скарзі оцінюються судом під час розгляду справи, а не шляхом оцінки рішення прийнятого вищестоящими податковими органами за результатами адміністративного оскарження. Само по собі рішення, прийняте за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків.

Таким чином, правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 21.06.2023 вих. № 16148/6/99-00-06-03-02-06 - немає, оскільки це рішення не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

При цьому, суд звертає увагу, що належним способом захисту у даному випадку є звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про застосування до ТОВ "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" фінансових санкцій, що й позивачем було зроблено.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАСУкраїни.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" (вул. Амосова, буд. 36, м. Харків, 61176, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області () щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" () фінансових санкцій, а саме: № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року, № від 26 квітня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати зі сплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТД "ПАК ЗТ НОВА БАВАРІЯ" (вул. Амосова, буд. 36, м. Харків, 61176, ) у розмірі 6630,00 грн. (шість тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30.11.2023.

Суддя О.М. Шляхова