Справа № 200/4150/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

30 листопада 2023 року Справа №200/4150/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши у письмовому провадженні уточнене та доповнене клопотання позивача про об`єднання адміністративних справ, залучення співвідповідача та третьої особи, призначення службового розслідування, зупинення провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , до третьої особи: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним наказу №271 командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2023 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , до третьої особи: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним наказу №271 командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2023 року та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10 жовтня 2023 на адресу суду засобами електронного суду надійшло клопотання позивача про об`єднання адміністративних справ №200/4809/23 та №200/4150/23 у нове провадження, призначивши суддю, яка раніше відкрила перше провадження.

Зазначене клопотання позивача було вмотивоване тим, що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 200/4809/23 за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , до третьої особи: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 185-РС від 29.07.2023 року щодо звільнення з займаної посади діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_2 та призначення на рівнозначну посаду діловодом автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_3 . Згідно свідоцтва про шлюб з 04.10.2023 позивач являється офіційно чоловіком ОСОБА_3 . Проте, із-за особистого конфлікту позивача із знов призначеним командиром батальйону НОМЕР_2 ОСОБА_4 через регіональне управління виникли незаконні накази щодо переміщення позивача та його дружини ОСОБА_5 у різні батальйони, що підтверджується доданим до клопотання рішенням адміністративного суду про скасування доган, яке підтверджує конфліктну ситуацію.

11 жовтня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення проти клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому було зазначено наступне, що позивач просить суд об`єднати справи №200/4809/23 та № 200/4150/23 в одне провадження, аргументуючи свої доводи наявністю шлюбу між ОСОБА_6 (позивач у справі №200/4809/23) та ОСОБА_1 (позивач), а також наявністю конфлікту між ОСОБА_1 та командуванням військової частини НОМЕР_2 . Відповідач зазначив, що позов до нього позивачем було подано 01.08.2023, а провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до нього відкрито 08.09.2023, предметом спору в якому є наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 271 від 29.07.2023 року в частині звільнення позивача із займаної посади та призначення на іншу посаду. В той же час, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстровано лише 04 жовтня 2023 року, що підтверджується доводами позивача та копією свідоцтва про шлюб. Відповідач зауважив, що під час видання наказу командира військової частин НОМЕР_1 № 271 від 29.07.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у шлюбі не перебували, окрім цього доводи позивача про наявність конфлікту між позивачем та командуванням військової частини НОМЕР_2 , наведені у клопотанні, жодним чином не підтверджено та не аргументовано, а окрім того, не мають жодного відношення до суті справи та предмету спору. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що у даній справі оскаржується наказ командира військової частин НОМЕР_1 № 271 від 29.07.2023, в той час, як в справі за позовом ОСОБА_6 оскаржується наказ командира військової частин НОМЕР_1 № 185- РС від 29 липня 2023 року. Таким чином, на думку відповідача позивачем та ОСОБА_6 оскаржуються два різних накази командира військової частини НОМЕР_1 , які не є пов`язаними між собою підставою виникнення або поданими доказами, в яких окрім того, вказані різні підстави для звільнення позивачів із займаних посад та призначення на інші посади. Відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні клопотання про об`єднання справи №200/4150/23 та справи № 200/4809/23 в одне провадження.

25 жовтня 2023 року на адресу суду надійшло від позивача клопотання про уточнення та доповнення клопотання про об`єднання справ в одне провадження. В даному уточненому клопотанні позивач просить залучити у якості співвідповідача командира батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 ; залучити у якості третьої особи нещодавно призначеного Командувачем Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майора ОСОБА_8 ; з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, встановлення можливих корупційних зв`язків, ступеня вини посадових (службових) осіб зобов`язати Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майора ОСОБА_8 призначити службове розслідування відносно неправомірних дій командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та командира батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 щодо ініціювання та видання наказів №271 та № 185-РС командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2023 року про звільнення з посад позивача та його дружини та направлення їх у різні військові частини; об`єднати адміністративні справи № 200/4809/23 та №200/4150/23 у нове провадження, призначивши суддю, яка раніше відкрила перше провадження та зупинити провадження на час службового розслідування.

Розглянувши надане клопотання позивача з урахуванням уточненого та доповненого клопотання, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 172 КАС України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КАС України, об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

За змістом наведених норм права об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду. Суд вправі вирішити питання про об`єднання або роз`єднання позовів з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 3 частини 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З вищезазначеного вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.06.2021 у справі № 640/27758/20 та від 29.12.2021 у справі № 752/20709/21.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено з КП «ДСС», що в провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №200/4809/23 за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №185-РС від 29.07.2023р. командира в/ ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 в частині звільнення з займаної посади «Діловода продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_2 та призначення на рівнозначну посаду Діловодом Автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_3 ».

Спірним питанням по справі №200/4150/23 є визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 271 від 29 липня 2023 року, щодо звільнення з займаної посади начальника служби пально - мастильних матеріалів логістики військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 та призначення на рівнозначну посаду начальником служби пально - мастильних матеріалів логістики військової частини НОМЕР_4 .

Тобто враховуючи вищенаведене, позивачами у справах оскаржуються: по справі №200/4150/23 ОСОБА_1 наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №271 від 29.07.2023; по справі №200/4809/23 ОСОБА_9 наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №185-РС від 29.07.2023.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Так, у пункті 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.

З огляду на вказане, акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; акт застосування норм права регулює конкретну життєву ситуацію; дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висновувала, зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі №9901/415/18 та від 06.07.2023 у справі № 990/157/22, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що по справі №200/4809/23 вже винесено рішення від 07.11.2023 суд дійшов до висновку відмовити у задоволенні клопотання позивача про об`єднання справ в нове провадження.

Стосовно зазначеного в клопотанні про зупинення провадження на час службового розслідування, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі:

1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника;

2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника;

3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;

4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення, у тому числі шляхом медіації, - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні;

5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.

2. Суд має право зупинити провадження у справі в разі:

1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;

2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;

3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів;

5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції;

6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення;

7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів;

9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі;

10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Отже приписи ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України не містять такої підстави як «на час службового розслідування», таким чином клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно залучення у якості співвідповідача командира батальйону військової частини ОСОБА_7 , суд зазначає.

Відповідно до приписів п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач = суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до уточненої позовної заяви позивача, ОСОБА_1 заявлена позовна вимога визнати протиправним та скасувати Наказ №271 від 29.07.2023 командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 в частині звільнення позивача з займаної посади Начальника служби пально-мастильних матеріалів логістики ВЧ НОМЕР_2 та призначення начальником служби пально-мастильних матеріалів логістики ВЧ НОМЕР_5 .

В даній справі позивачем визначений відповідач військова частина НОМЕР_1 , третьою особою командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Розглянувши матеріали позовної заяви, а саме спірний наказ №271 від 29.07.2023, суд зазначає, що спірний наказ був прийнятий саме командиром військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_10 , враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для залучення співвідповідачем командиру батальйону ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_7 , таким чином клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно зазначеного позивачем у його клопотанні щодо залучення у якості третьої особи Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майора Баргилевича А.В., з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КАС України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

На думку суду, участь третіх осіб в адміністративній справі є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані із спірними правовідносинами. Однак, виходячи із змісту позовних вимог та предмету спору публічно-правовий спір виник у зв`язку із бездіяльністю відповідача, а позивачем не доведено, що рішення у вказаній справі може вплинути на права та інтереси третьої особи.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майора ОСОБА_8 , як третьої особи.

Стосовно заявленого позивачем у його клопотанні щодо - з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, встановлення можливих корупційних зв`язків, ступеня вини посадових (службових) осіб зобов`язати Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майора Баргилевича Анатолія Владиславовича призначити службове розслідування відносно неправомірних дій командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та командира батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 щодо ініціювання та видання наказів №271 та № 185-РС командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2023 року про звільнення з посад позивача та його дружини та направлення їх у різні військові частини, суд зазначає наступне.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Порядку, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку, Міністр оборони України, Головнокомандувач Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення (призначення) підпорядкованим посадовим (службовим) особам.

Суд виходить з того, що Командувач Сил територіальної оборони ЗСУ генерал-майор ОСОБА_8 наділений сукупністю прав та обов`язків, що надають можливість на власний розсуд визначитися з оцінкою поведінки підлеглих військовослужбовців. Його дії щодо прийняття рішення щодо призначення службового розслідування, у межах компетенції - є дискреційними.

Дискреційні повноваження - сукупність прав і обов`язків, що дають можливість діяти на власний розсуд у межах закону. Дискреційні повноваження є елементом компетенції, і їх використання повинно відбуватися лише у рамках закону, що відповідає принципу законності та зміцнює законність. Власний, вільний розсуд - це повноваження, надані особі, яка наділена владою, вибирати між двома або більше альтернативами, коли кожна альтернатива законна. Суть розсуду полягає у вольовому співвіднесенні доцільності і законності.

Відповідно до приписів ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Враховуючи вищенаведене, а також дискреційні повноваження командувачів видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління клопотання позивача в частині зобов`язання командувача Сил територіальної оборони ЗСУ призначити службове розслідування задоволенню теж не підлягає.

Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 42, 48, 49, 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про об`єднання адміністративних справ, залучення співвідповідача та третьої особи, призначення службового розслідування, зупинення провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , до третьої особи: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним наказу №271 командира військової частини НОМЕР_1 від 29 липня 2023 року та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/).

Суддя І.О. Голошивець