Справа № 300/5844/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2023 р. справа № 300/5844/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Гомельчука С.В.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 17.05.2023 №1944-25/2023 "Про затвердження Акту комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.03.2023 р.с.Підмихайля".
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області затверджено Акт комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.03.2023 р. в с.Підмихайля. Даним Актом, комісія вирішила зобов`язати позивачку звільнити дорогу загального користування, демонтувавши з неї свою огорожу, відступивши 3,5 м від дерев (ясенів) в сторону подвір`я. Позивачка вважає, що комісія по вирішенню земельних спорів встановивши, що ОСОБА_1 , на думку комісії, самовільно зайняла частину дороги загального користування, пригородивши та забетонувши огорожу, чим загородила проїзд до інших земельних ділянок.
На переконання позивачки, вищевказане рішення відповідача є протиправним, виходячи з того, що її не було повідомлено про дату та час вирішення спору. Також позивачка вказала, що з Акту вбачається, що комісія по вирішенню земельних спорів для вирішення даного спору не була сформована в повному складі, зокрема, відсутній був представник відділу загальної, організаційної, кадрової та правової роботи. На думку ОСОБА_1 , вказані обставини свідчать, що комісія була сформована не в повному складі, тому є нелегітимною.
Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.
У період з 16.11.2023 по 28.11.2023 головуючий суддя у справі перебував на лікарняному та у відпустці.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановив таке.
Актом комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 22.03.2023, при розгляді заяви гр. ОСОБА_3 про виїзд відповідної комісії сільської ради, встановлено, що громадянка ОСОБА_4 самовільно зайняла частину дороги загального користування, пригородивши та забетонувавши огорожу, чим загородила проїзд до інших земельних ділянок. Комісією вирішено зобов`язати ОСОБА_4 , звільнити дорогу загального користування, демонтувавши з неї свою огорожу, відступивши 3,5 м від дерев (ясенів) в сторону подвір`я.
Рішенням Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області затверджено Акт комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.03.2023р. в с.Підмихайля.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за №280/97-ВР (далі також Закон №280/97-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на пленарних засіданнях органом місцевого самоврядування вирішуються питання щодо земельних відносин.

Частинами 3, 5 статті 158 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 ЗК України, земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Таким чином, при вирішенні органом місцевого самоврядування спору із земельних відносин, обов`язковою є участь зацікавлених сторін або наявність від сторони офіційної згоди на розгляд питання.

Статтею 160 ЗК України визначено, що сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

Суд зазначає, що з акту від 22.03.2023 та рішення двадцять п`ятої сесії восьмого демократичного скликання Калуського району Івано-Франківської області Новицької сільської ради не вбачається, що позивачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду спору. При цьому, відповідачем не надано до суду належного підтвердження про таке повідомлення ОСОБА_1 . Крім того, Новицькою сільською радою Калуського району Івано-Франківської області не пред`явлено суду офіційної згоди ОСОБА_1 на розгляд земельного питання за її відсутності, як і доказів того, що рішення комісії, викладене в акті від 22.03.2023, винесено при повторній неявці без поважних причин належним чином повідомленої позивачки.

Відтак, ОСОБА_1 була позбавлена можливості скористатися правами, визначеними у ст. 160 ЗК України, якими вона наділена, як сторона земельного спору.

При цьому, відповідач має відповідні повноваження та у нього були всі передбачені законом підстави для належного повідомлення позивачки відповідно до ч. 2 ст. 159 ЗК України.

Водночас, суд критично ставиться до посилання відповідача, що при розгляді спору був присутній зять позивачки, оскільки законодавством встановлено, що вказані спори розглядаються саме за участі зацікавлених сторін. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що оскаржуване рішення ухвалене на виконання рішення Калуського районного суду Івано-Франківської області у справі №345/4692/18, оскільки вказане не є підставою для порушення процедури його прийняття.

Щодо посилання позивачки на те, що при складенні акту не були присутні всі члени комісії, суд зазначає, що пунктом 2 розпорядження Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області винесено розпорядження № 28 від 01.04.2019, яким вирішено створити комісію по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства визначено, що до роботи комісії за згодою долучаються депутати Новицької сільської ради об`єднаної територіальної громади та інші спеціалісти, в окремих випадках (відпустка, хвороба, звільнення і т.п.) для належної роботи комісії особовий склад може змінюватися.

Відтак, вищевказаним розпорядженням встановлено можливість зміни членів комісії, тому суд не приймає посилання позивачки щодо нелегітимності комісії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у пункті 102 рішення у справі Зеленчук і Цицюра проти України (заяви № 846/16 та № 1075/16) при оцінці дотримання статті 1 Першого протоколу до Конвенції Суд повинен здійснити загальний розгляд різних інтересів, які є предметом спору, пам`ятаючи, що метою Конвенції є гарантування прав, які є практичними та ефективними. Суд поза межами очевидного повинен дослідити реалії оскаржуваної ситуації. Така оцінка може стосуватись не лише відповідних умов компенсації, якщо ситуація схожа з тією, коли позбавляють майна, але також і поведінки сторін, у тому числі вжитих державою заходів та їх реалізації. У цьому контексті слід наголосити, що невизначеність - законодавча, адміністративна або така, що виникає із застосовної органами влади практики, - є фактором, який слід враховувати при оцінці поведінки держави (рішення у справі Броньовський проти Польщі (Broniowski v. Poland), заява № 31443/96, пункт 115).

Виходячи з правових висновків у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України", варто зазначити, що Європейський суд з прав людини наголосив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

У справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, позивачкою доведено обставини, на яких грунтувались її позовні вимоги. Натомість відповідачем не надано суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що рішення Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 17.05.2023 №1944-25/2023 "Про затвердження Акту комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.03.2023 р.с.Підмихайля" слід визнати протиправним та скасувати.

За таких обставин, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивачка має право на пільги відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та звільнена від сплати судового збору за подання позову з таким характером спору.

З огляду на те, що позивачка не понесла судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів понесення сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 1 статті 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі. На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області восьмого демократичного скликання двадцять п`ятої сесії від 17.05.2023 №1944-25/2023 "Про затвердження Акту комісії по вирішенню земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 22.03.2023 р.с.Підмихайля".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.