Справа № 320/2720/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року Київ № 320/2720/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача зменшення позивачу відсоткового значення пенсії за вислугу років з 01.01.2016 з 80 відсотків грошового забезпечення до 70 відсотків грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача відновити позивачу з 01.01.2016 відсоткове значення розміру пенсії 80% від суми грошового забезпечення та здійснити позивачу з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з відсоткового значення розміру пенсії 80% від сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.12.2019 перерахунок пенсії за вислугу років з відсоткового значення розміру пенсії 80% від сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при проведенні перерахунків пенсії позивача з 01.01.2016 та з 01.12.2019 протиправно зменшено основний розмір його пенсії з 80% до 70%, чим порушено гарантоване Основним законом України та державою право на належне пенсійне забезпечення, а також право на належний перерахунок пенсії, які мають бути поновлені у запропонований позивачем спосіб.

Ухвалою від 13.02.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідачем правомірно перераховано пенсію позивача, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії Законом України №1166-VII від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» встановлено максимальний розмір пенсії, зокрема, для позивача - 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до витягу наказу начальника Головного управління МВС України у м. Києві по особовому складу №154 о/с від 26.04.2000 позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас з 28.04.2000. Вислуга років на 28.04.2000 становить 30 років 01 місяць 18 днів.

Згідно з даними розрахунків пенсії ГУ ПФУ в м. Києві по пенсійній справі №29131 (МВС), відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, позивачу довічно призначено пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання вимог Постанови КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2016 було здійснено перерахунок ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №760/2286/18, яке набрало законної сили 28.03.2019 (далі - судове рішення), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ у м. Києві №29131 від 19.05.2017, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до розрахунків пенсії позивача Головним управлінням на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2018 у справі №760/2286/18 здійснено з 01.01.2016 перерахунок пенсії на підставі довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ у м. Києві №29131 від 19.05.2017 виходячи із 70% сум грошового забезпечення.

У подальшому, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі № 320/193/22, яке набрало законної сили 18.07.2021, адміністративний позов задовольнити частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не проведення перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «ТМО МВС України» у м. Києві №1121 від 22.06.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , визначеної в довідці №1121 від 22.06.2021, яка видана ДУ «ТМО МВС України у м. Києві.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

Відповідно до розрахунків пенсії позивача Головним управлінням на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі №320/193/22 здійснено з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «ТМО МВС України» у м. Києві №1121 від 22.06.2021, виходячи з 70% сум грошового забезпечення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.12.2022, в якій просив повідомити на підставі якого розпорядження відбулася зміна значення відсоткового розміру пенсії для розрахунку пенсії.

Листом від 29.12.2022 № 2600-0202-8/174014 відповідач повідомив позивача, що станом на грудень 2015 року розмір його пенсії було обраховано з розрахунку 80% сум грошового забезпечення. Також повідомлено, що з 01.01.2016 на виконання постанови КМУ № 103 та статті 13 Закону України №2262 проведено перерахунок пенсії виходячи із 70% сум грошового забезпечення. Нормативно-правових актів щодо визнання умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій призначених згідно із Законом №2262, після дати набрання судовим рішенням законної сили у справі №826/3858/18 не приймалось. Пенсія перерахована та виплачуються відповідно до норм законодавства.

Уважаючи зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% при здійсненні перерахунків пенсії позивача з 01.01.2016 та з 01.12.2019 протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, застосовуючи у тому числі положення норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.

Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статі 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В цю статтю Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні від 05.04.2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України витлумачила зміст принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Із аналізу викладених норм випливає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні № 1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб зменшено позивачу основний розмір пенсії до 70 %.

Однак, всупереч нормам чинного законодавства України відповідач, при здійснені з 01.01.2016 перерахунку пенсії позивачу, безпідставно керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та статтею 13 Закону 2262 в редакції станом на дату перерахунку пенсії та застосував норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не її перерахунку.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також Постановою № 988 затверджено, окрім іншого: схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10. Надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, зокрема: установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції; здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби; виплачувати надбавку за стаж служби в поліції в розмірах згідно з додатком 11.

На підставі Постанови № 988 видано оновлену довідку №1121 від 22.06.2021 про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року для перерахунку його пенсії.

Судовим рішенням зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019 з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки №1121 від 22.06.2021.

Таким чином, ураховуючи наведені норми та обставини справи, у тому числі встановлені судовим рішенням, з 01.12.2019 у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії, виходячи з розміру підвищених складових грошового забезпечення відповідно до Постанови № 988.

Натомість, здійснюючи відповідний перерахунок пенсії позивача, відповідачем одночасно самостійно зменшено відсоток розміру грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія з 80% на 70%. Таке зменшення відповідач знову обґрунтовує прийняттям Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII, яким внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, а саме у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Водночас суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. При цьому, Законом № 1166-VII не вносилися зміни щодо підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій. Постанова КМУ № 45 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру раніше призначених пенсій при їх перерахунку.

Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає суду підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 1166-VII не зазнала.

Таким чином, при перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019, з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування механізму нового обчислення розміру пенсії позивача із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 1166-VII, яка застосовується виключно при призначенні пенсії. Тож, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення (обов`язково підвищений), натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки Закон № 1166-VII набрав чинності з 01.04.2014, тобто вже після призначення позивачу пенсії з 28.04.2000, то він не може застосовуватись до позивача.

Виходячи з наведеного та враховуючи висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваних дій відповідача щодо зменшення при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 та 01.12.2019 відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років з 80% до 70% грошового забезпечення.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої, частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язанням утриматися від вчинення певних дій.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У підсумку, з урахування зазначеного у сукупності, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах, а відтак уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 29.12.2022, тож зазначена сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведення перерахунку з 01.01.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 із розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення, із урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведення перерахунку з 01.12.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2019 із розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення, із урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яності дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.