Справа № 215/5363/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 листопада 2023 року Справа №215/5363/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верби І.О. в адміністративній справі №215/5363/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної соціальної сервісної служби України про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Національної соціальної сервісної служби України про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Національної соціальної сервісної служби України розглядати вимоги скарги від 04.06.2023 про вжиття заходів Указом Президента України і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати відмовитися від такої процедури;

- встановлення наявності компетенції (повноважень) Національної соціальної сервісної служби України у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду скарги від 04.06.2023 прийняти рішення до правового порядку ст. 120 Конституції України і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.09.2023 року позовну ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

13.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 для розгляду за підсудністю відповідно до ухвали суду від 20.09.2023 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання до суду цього позову, в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального провадження, призначення відеоконференції відмовлено, прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №215/5363/23, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, заяву позивача про витребування доказів задоволено частково, витребувано від відповідача копію скарги позивача від 04.06.2023 року та відповіді на таку скаргу з додатками.

23.11.2023 року до суду надійшла заява позивача про відвід судді Верби І.О.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верби І.О. від 23.11.2023 року у справі №215/5363/23 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верби І.О. необґрунтованою та передано матеріали адміністративної справи №215/5363/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 року вищезазначена заява ОСОБА_1 про відвід судді Верби І.О. у справі №215/5263/23 передана для розгляду судді Туровій О.М. відповідно до вимог ч.4 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на приписи ч.8. ст.40 КАС України, якою встановлено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верби І.О. розглянуто в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши подану заяву про відвід судді Верби І.О. та долучені до неї матеріали, суд доходить висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Як слідує з заяви ОСОБА_1 , останній посилається на те, що у зв`язку із відмовою призначити відеоконференцію за його участю і відкрити судове провадження за правилами загального позовного провадження суддя створює штучні перешкоди для виконання своїх обов`язків, використовує диктатуру судової влади, абстрактність, ілюзійність своєї діяльності для домінування, з метою використання своїх можливостей для задоволення своїх власних потреб, що призведе до результату розгляду позову, в якому прямо заінтересований суддя. Крім того, суддя відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для того, щоб відмовитися навести лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводить її зацікавленість. Отже позивач вважає, що відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Частиною 3 статті 36 КАС України встановлено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За приписами частин 1-2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що КАС України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу судді Верби І.О., суд зазначає, що заявлений відвід фактично обумовлений припущеннями позивача про упередженість судді Верби І.О. через незгоду з процесуальними діями та рішеннями останньої під час розгляду адміністративної справи №215/5363/23 в частині відмови у задоволенні клопотань позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження із забезпеченням участі позивача у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Однак, суд звертає увагу на те, що ч.4 ст.36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішеннями або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із системного аналізу підстав для відводу судді, які визначені у статті 36 КАС України, слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Водночас, такі обставини мають бути доведеними. Водночас, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З огляду на наведене у сукупності, а також враховуючи, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Верби І.О. мотивована виключно незгодою позивача із процесуальними діями та рішеннями судді та не містить інших обґрунтувань щодо наявності підстав для відводу, які б могли об`єктивно вказувати на упередженість судді Верби І.О. при розгляді цієї адміністративної справи, а також зважаючи на відсутність відповідних обґрунтованих доказів на підтвердження вказаного, суд доходить висновку, що наведені відповідачем обставини та підстави для відводу судді не можуть бути достатніми для висновку про упередженість судді Верби І.О. при розгляді адміністративної справи №215/5363/23.

При цьому, судом враховується, що позивач, у разі незгоди з процесуальними рішеннями судді Верби І.О., зокрема, з ухвалами, що окремому оскарженню не підлягають, якою є ухвала суду від 17.10.2023 року про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, якою також було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального провадження та у призначенні відеоконференції, не позбавлений можливості включити свої заперечення на них в апеляційну скаргу на рішення суду, що буде ухвалене за наслідками розгляду справи, у разі незгоди з ним.

Таким чином, з наведених позивачем доводів в обґрунтування заявленого відводу судом не встановлено підстав, які б свідчили про упередженість судді Верби І.О., у зв`язку із чим не встановлено і обставин, які б підтверджували, що заявлений спір буде розглянуто упереджено або необ`єктивно.

Не встановлено судом й інших підстав, передбачених ст.ст.36-37 КАС України, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність його відводу.

Відтак, підстави, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, для відводу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верби І.О. у справі №215/5363/23 відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36-37, 39, 40, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верби І.О. в адміністративній справі №215/5363/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної соціальної сервісної служби України про встановлення наявності компетенції (повноважень), визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується.

Суддя: О.М. Турова