Справа № 600/5432/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/5432/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дністровської окружної прокуратури до Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Дністровська окружна прокуратура (далі - прокурор) звернулася в суд з позовом до Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Мамалигівської сільської ради Чернівецької області щодо не оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області;

- зобов`язати Мамалигівську сільську раду Чернівецької області вжити заходів щодо оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с.Балківці, Дністровського району, Чернівецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дністровською окружною прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог законодавства щодо використання та збереження майна дитячих закладів освіти в частині оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно встановлено, що в користуванні Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради перебуває земельна ділянка загальною площею 0,9377 га за адресою: вул. О. Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області, проте правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, будівлі та споруди навчального закладу не виготовлялись.

На запити Дністровської окружної прокуратури в частині вжиття заходів, спрямованих на виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянку, на будівлі та споруди Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О. Кобилянської, 44 А, с. Балківці Дністровського району, Мамалигівською сільською радою надані відповіді, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно не виготовлялись та заходи спрямовані на їх виготовлення не вживались.

Вказаний навчальний заклад використовує приміщення та земельну ділянку, право власності на які не оформлено.

З врахуванням викладеного прокурор просить позов задовольнити.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Дністровською окружною прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог законодавства щодо використання та збереження майна дитячих закладів освіти в частині оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно встановлено, що в користуванні Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради перебуває земельна ділянка загальною площею 0,9377 га за адресою: вул. О. Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області, проте правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку, будівлі та споруди навчального закладу не виготовлялись.

На запити Дністровської окружної прокуратури в частині вжиття заходів, спрямованих на виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянку, на будівлі та споруди Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О. Кобилянської, 44 А, с. Балківці Дністровського району, Мамалигівською сільською радою надані відповіді, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно не виготовлялись та заходи спрямовані на їх виготовлення не вживались.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради (далі-Статут) вказаний заклад є комунальною власністю Мамалигівської сільської територіальної громади в особі Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області, яка забезпечує потреби громадян у початковій та базовій середній освіті.

Згідно 1.9 засновником Балківецької гімназії є Мамалигівська сільська рада, яка надає необхідні будівлі, інженерні комунікації, встановлює їх статус та мікрорайон обов`язкового обслуговування. Уповноваженим органом засновки є виконавчий комітет Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області.

Відповідно до 4.1 Статуту управління закладом здійснює засновник Мамалигівська сільська рада територіальної громади Дністровського району Чернівецької області або уповноважений ним орган.

Згідно п. 5.1-5.2 Статуту матеріально-технічна база закладу освіти включає будівлі, споруди, землю, інженерні комунікації, обладнання, інші матеріальні цінності, вартість яких відображена в балансі. Майно закріплене за закладом належить йому на правах оперативного управління відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.6.1 Статуту фінансування закладу освіти здійснюється виконавчим комітетом Мамалигівської сільської ради відповідно до вимог чинного законодавства та на основі кошторису. Джерелами фінансування кошторису закладу є: кошти державного та сільського бюджету; кошти отримані від надання додаткових освітніх послуг, передбачених чинним законодавством; кошти від реалізації списаного майна, від оренди приміщень, споруд, обладнань; добровільні грошові внески і спонсорські пожертвування підприємств, установ, організацій та окремих громадян, іноземних та юридичних осіб.

З метою спонукання відповідача вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на будівлі та споруди навчального закладу та земельну ділянку, прокурор в інтересах держави звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно вимог ч.3, ч.4 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Предметом спору в даній справі є перевірка забезпечення відповідачем в межах наданих йому повноважень вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на приміщення та земельні ділянки під будівлями та спорудами Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О. Кобилянської, 44 А, с. Балківці Дністровського району

У зв`язку із чим Прокурор реалізував повноваження, визначені ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру та звернувся до суду з даним позовом з метою захисту порушених інтересів держави у сфері охорони природно-заповідного фонду.

Суд звертає увагу, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Аналогічна правова позиція застосована Великою Палатою Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Відповідно ч. 1 ст. 61 Закону України Про повну загальну середню освіту від 16 січня 2020 року № 463-IX правові засади володіння, користування і розпорядження майном закладів загальної середньої освіти визначаються Законом України "Про освіту", цим Законом та іншими актами законодавства.

Суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти регулює Закон України Про освіту від 5 вересня 2017 року № 2145-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 80 Закону України Про освіту до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать:

нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо;

майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав;

інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

У статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про землеустрій від 22.05.2003 року № 858-IV (далі Закон № 858-IV) проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону № 858-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація і здійснення землеустрою та вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно з п. г) ч. 1 ст. 20 Закону № 858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Відповідно до п. а) ч.1 ст. 22 Закону № 858-IV землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації).

Згідно з п. в) ч.2 ст. 25 Закону № 858-IV до видів документації із землеустрою належать проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки Балківецької гімназії.

Згідно ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно п. а) ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року № 1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального та ефективного використання, охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Відповідно п.34. ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З аналізу викладених норм слідує, що органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері освіти на відповідній території, у тому числі щодо оформлення правовстановлюючих документів На земельні ділянки та на будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна закладів освіти, з метою нормального їх функціонування.

Однак, відповідач, будучи суб`єктом, який відповідає за матеріально технічне забезпечення Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради, не здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не виконала покладені на неї вищевказаними нормами повноваження.

Так, вищевказаним органом місцевого самоврядування договори про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які перебувають в користуванні Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради не укладено, кошти для оплати цих послуг не виділено вказану документацію на затвердження сесії міської ради не передано, що свідчить про бездіяльність щодо не оформлення правовстановлюючих документів на землю.

Суд зазначає, що відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщена Балківецька гімназія Мамалигівської сільської ради, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначених земельних ділянок, формує ризики для нормального функціонування дошкільних навчальних закладів та учбового процесу, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей та інтересів держави у сфері охорони дитинства.

Вказане не заперечував і відповідач у своєму клопотанні про визнання позову органу прокуратури.

Вказане свідчить про допущену бездіяльність Мамалигівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області щодо не вжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів щодо не оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області та оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Мамалигівської сільської ради Чернівецької області щодо не оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області та зобов`язання Мамалигівської сільської ради Чернівецької області вжити заходів щодо оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с.Балківці, Дністровського району, Чернівецької області.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Мамалигівської сільської ради Чернівецької області щодо не оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області.

3. Зобов`язати Мамалигівську сільську раду Чернівецької області вжити заходів щодо оформлення та державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі, споруди та на земельну ділянку) Балківецької гімназії Мамалигівської сільської ради за адресою: вул. О.Кобилянської, 44А, с. Балківці, Дністровського району, Чернівецької області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Дністровська окружна прокуратура (вул. Сагайдачного, 39-Б, смт. Кельменці, Дністровський район, Чернівецька область, 60100, Код )

Відповідач - Мамалигівська сільська рада Дністровського району Чернівецької області (вул. Головна, 48, с. Мамалига, Дністровський район, Чернівецька область, 60364, Код )

Суддя І.В. Маренич