Справа № 380/10684/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 рокусправа № 380/10684/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Гавінської М.В.,

позивачки та її представника ОСОБА_1 ,

представниці відповідача Переходень О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022 №1600-ОД «Про результати службового розслідування проведеного для з`ясування причин та умов відмови вибувати в угруповання Об`єднаних Сил військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 » в частині, що стосується солдата ОСОБА_2 , а саме:

п.1 вважати завершеним службове розслідування в частині, що стосується ОСОБА_2 ;

п.5 в частині, що стосується невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» стрільцю-помічнику гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частин НОМЕР_1 солдату ОСОБА_2 за серпень 2022 року;

п.7 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «Сувора догана» на стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частин НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 за порушення статей 11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,2,3,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, на підставі статті 55 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, пункту в статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2022 №2091-ОД «Про результати проведення службового розслідування та з`ясування причин та умов відмови від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2022р. №1354» в частині, а саме:

пункт 1, яким вирішено вважати завершеним службове розслідування в частині ОСОБА_2 ;

в частині висновків вміщених в наказі про те, що солдат ОСОБА_2 вчинила неправомірні дії якими є невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2022 №1354 щодо вибуття в район зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням;

в частині висновків вміщених в наказі, що причинами та умовами невиконання бойового розпорядження є порушення солдатом ОСОБА_2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999р. №548-ХІV.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується із оскаржуваними наказами в частині, що стосуються її. Вказує, що не заперечує невиконання нею бойових розпоряджень, однак вважає, що на те у неї були поважні причини, наявність яких спростовує висновки службових розслідувань про наявність в діях позивача складу дисциплінарного правопорушення. Такими причинами позивач зазначає погіршення стану здоров`я та проходження обстеження на ВЛК, за результатами якого позивача визнано обмежено придатною до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 28.09.2022 №4915. Вважає, що долучені медичні документи та довідка ВЛК від 28.09.2022 свідчать, що позивач мала поважні причини бути увільненою від виконання бойових розпоряджень.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, де на спростування аргументів позивача зазначає, що оскаржувані накази винесені з врахуванням обставин, які викладені у актах службових розслідувань. На переконання відповідача, спірні накази прийняті на підставі, в межах повноважень і у спосіб, визначений законодавством України.

Представником позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 22.05.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього зазначено, що питання дотримання позивачкою строку звернення до суду з цим позовом вирішити у підготовчому судовому засіданні. Витребувати у відповідача належним чином засвідчені копії спірних наказів від 29.08.2022 №1600-ОД, від 24.10.2022 №2091-ОД та акту службового розслідування.

13.07.2023 вх. №52846 відповідачем надано витребувані докази згідно ухвали суду від 22.05.2023.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

25.09.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як видно із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 перебувала на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02.12.2019 по 26.04.2023; станом на день винесення оскаржуваних наказів проходила військову службу на посаді стрілець-помічник гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2022 №215, а саме п.п. 43.2 п.43 вважати такими, що вибули у район здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізькій області в складі підрозділу 08 серпня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.08.2022 №216, а саме п.п. 43.1 п. 43 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з району здійснення заходів в складі підрозділу з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізькій області 08 серпня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

08.08.2022 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 вхідний № НОМЕР_2 , в якому майор ОСОБА_3 повідомляє про відмову військовослужбовців мотопіхотного батальйону вибувати до району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Запорізькій області згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2022 №215, серед яких солдат ОСОБА_2 .

Для встановлення причин та умов відмови вибувати в район виконання завдань військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частина НОМЕР_1 призначено службове розслідування згідно наказу від 09.08.2022 №1034-АД.

Посадовою особою військової частини НОМЕР_1 складено акт службового розслідування, який затвердженого ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 в серпні 2022 року.

Як зазначено у акті службового розслідування, солдат ОСОБА_2 усно пояснила, що 07 серпня 2022 року не виконала бойове розпорядження тому, що проходить лікування амбулаторно, документів не надала, від письмових пояснень відмовилась.

Згідно висновку відображеного в акті службового розслідування, встановлено, що зокрема стрілець-помічник гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 допустила вчинення військового кримінального правопорушення, передбачене статтею 402 КК України, причиною правопорушення є порушення статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, 3, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, що проявилось непокорою та невиконанням наказу; правопорушення вчинене в умисній формі; обставиною, що обтяжують відповідальність є дія в Україні воєнного стану; обставин, що знімають вину не виявлено; як висновок, даний випадок стався внаслідок неналежного ставлення до своїх обов`язків та низькі морально ділові якості військовослужбовця.

В Акті запропоновано за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків притягнути ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана».

На підставі акта службового розслідування командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 29.08.2022 №1600-ОД про результати службового розслідування для встановлення причин та умов відмови вибувати в угрупування Об`єднаних Сил військовослужбовців мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого:

службове розслідування вважати завершеним (пункт 1 наказу)

помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 на підставі відповідно до пункту 9.7 Доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23 червня 2022 року за не виконання бойового розпорядження командира механізованої бригади від 04.08.2022 року №1192, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №215 від 08 серпня 2022 року не виплачувати додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» стрільцю-помічнику гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частин НОМЕР_1 солдату ОСОБА_2 за серпень 2022 року в повному обсязі (пункт 5 наказу);

за порушення військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків, а саме за порушення статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статті 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана» на стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частин НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 (пункт 7 наказу).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.08.2022 № 219, а саме п.п. 76.3. п. 76 вважати такими, що вибули у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону 12 серпня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.09.2022 № 246, а саме п.п. 35.3 п. 35 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з Військово-медичного клінічного центру Західного регіону 07 вересня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідного до витягу із наказу командира військової частина НОМЕР_1 (стройовій частині) від 14.09.2022 № 254, а саме п.п. 41.21 п. 41 вважати такими, що вибули та звільнити від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2022 № 260, а саме п.п. 77.20 п. 77 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків, які були звільнені від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою 21 вересня 2022 року, солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

23.09.2022 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт чергового частини військової частини НОМЕР_1 вхідний НОМЕР_1 вхідний № НОМЕР_3 , в якому капітан ОСОБА_5 повідомляє про відмову від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №1354 від 22.09.2022 року (щодо убуття в район зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням) військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдата ОСОБА_2 .

Для встановлення причин та умов відмови військовослужбовців від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 № 1354 від 22.09.2022 року призначено службове розслідування згадано наказу від 24.09.2022 № 1348-АД.

Посадовою особою військової частини НОМЕР_1 складено акт службового розслідування, який затвердженого ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 23.10.2022.

Як зазначено у акті службового розслідування, згідно пояснення тимчасово виконуючого обов`язки командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 солдат ОСОБА_2 21.09.2022 скерована на консультацію у КАПД ВМКЦ ЗР міста Львів з діагнозом: «Остеохондроз шийного відділу хребта С6-С7 з больовим синдромом» (пояснення солдата ОСОБА_2 не надані).

Згідно висновку відображеного в акті службового розслідування, встановлено, що під час проведення службового розслідування були встановлені неправомірні дії з боку військовослужбовців 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдата ОСОБА_2 , а саме за невиконання вимог бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22 вересня 2022 року №1354 щодо вибуття в район зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Причинами та умовами, що сприяли невиконанню військовослужбовцями вимог бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22 вересня 2022 року №1354 щодо вибуття в район зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням є порушення вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV (зі змінами) з боку військовослужбовців 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зокрема солдата ОСОБА_2 .

В акті запропоновано, а саме в п.п.5.2, 5.3 п.5, тимчасово виконуючому обов`язки командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_7 , тимчасово виконуючому обов`язки командира 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_8 , тимчасово виконуючому обов`язки командира мотопіхотного батальйону військової частини майору ОСОБА_3 за порушення вимог статті 16 та статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV (зі змінами), на підставі статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України нагадати про їх службові обов`язки; тимчасово виконуючому обов`язки заступника командира з морально-психологічного забезпечення - начальника відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_9 направити копію матеріалів службового розслідування до військової служби правопорядку для надання правової оцінки діям військовослужбовців та притягнення винних осіб до відповідальності.

Як видно із наведеного вище, такі пропозиції результатів проведеного службового розслідування не стосувалися позивачки.

На підставі акту службового розслідування командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 24.09.2022 №2091-ОД «Про результати проведення службового розслідування та з`ясування причин та умов відмови від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2022 року № 1354, в якому реалізовано пропозиції, викладені в акті службового розслідування, які не стосувалися позивачки.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.09.2022 № 263, а саме п.п. 27.1 п. 27 вважати такими, що вибули у район здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізькій області в складі підрозділу 25 вересня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.09.2022 № 264, а саме п.п. 18.1 п. 18 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з району здійснення заходів в складі підрозділу з району здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Миколаївській області.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.09.2022 № 267, а саме п.п. 54.3 п. 54 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків з навчального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 29 вересня 2022 року солдата ОСОБА_2 , стрільця-помічника гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що позивачка не погодилася із оскаржуваними наказами в їх частинах, що стосуються її, зазначене стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами 2-4 ст. 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Згідно із ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (ст. 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно зі статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).

Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункти 1, 2 розділу VI Порядку).

Як встановив суд, за результатами проведених службових розслідувань встановлено невиконання позивачкою, солдатом ОСОБА_2 , стрільцем-помічником гранатометника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, бойового завдання командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу від 07.08.2022 №215 (вибути у район здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Запорізькій області у складі підрозділу) та згідно наказу від 22.09.2022 №1354 (щодо убуття в район зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням).

Позивачка не заперечує невиконання нею бойових завдань 07.08.2022 та 22.09.2022, однак вважає, що на те у неї були поважні причини, а саме погіршення стану здоров`я та проходження обстеження на ВЛК. Наголошує, що за результатами проходження нею військово-лікарської комісії вона визнана обмежено придатною до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 28.09.2022 №4915, крім цього приєднує ряд медичних документів на підтвердження тривалості хвороби.

В ході судового розгляду судом досліджено журнал реєстрації документів, створених військовою частиною НОМЕР_1 №8 (розпочато 25.07.2022; закінчено 15.08.2022), із такого не встановлено подання позивачкою 06.08.2022 та 07.08.2022 жодного рапорту, в тому числі для проходження військово-лікарської комісії.

За наведеного суд відхиляє як неналежний доказ рапорт позивачки від 06.08.2022, адресований командиру військової частини НОМЕР_1 , на якому немає жодної відмітки про реєстрацію такого та жодної резолюції посадових осіб військової частини НОМЕР_1 .

Натомість, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.08.2022 № 219, встановлено, що солдат ОСОБА_2 вибула у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону 12 серпня 2022 року для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України. Тобто після невиконання бойового завданя 07.08.2022.

Як видно із витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.09.2022 №254, позивачка дійсно була звільнена від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою, втім приступила до виконання службових обов`язків 21 вересня 2022 року, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2022 №260, відтак доказів поважності причин невиконання бойового наказу 22.09.2022 позивачка суду не надала.

Покликання позивачки як на доказ поважності причин не виконання нею бойових наказів 07.08.2022 та 22.09.2022 на довідку військово-лікарської комісії від 28.09.2022 №4815, згідно якої ОСОБА_2 визнана обмежено придатною до військової служби, то суд констатує, що така довідка видана пізніше в часі (28.09.2022), ніж не виконані бойові накази (07.08.2022 та 22.09.2022), та відповідно не має зворотної дії в часі.

Щодо приєднаних позивачкою копій медичних документів як на підтвердження погіршення стану здоров`я, то суд зазначає, що такі не є самостійною та достатньою підставою поважності не виконання бойових наказів при виконанні нею службових обов`язків, адже доказів того, що в дні невиконання бойових наказів зверталася за медичною допомогою у зв`язку із погіршення стану здоров`я позивачка не надає.

Таким чином, докази, що є у справі, не підтверджують того, що позивачка не виконала бойових завдань командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу від 07.08.2022 №215 та наказу від 22.09.2022 №1354, з поважних причин.

Отже, встановлені під час службових розслідувань обставини у сукупності вказують на те, що позивачка відмовилася від виконання наказів командира військової частини, що є порушенням вимог статей 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

Суд також наголошує, що системний аналіз норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,3,4, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Закону України № 2232-ХІІ свідчить, що виконання наказів командира є беззастережним. Позивачка цього обов`язку не дотрималася.

Щодо доводів позивачки, що вона була відсутня на шикуванні, коли оголошувалися спірні накази, то така обставина не впливає на законність чи обґрунтованість таких наказів, а лише стосується визначення часу, коли позивачці стало відомо про ці накази.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано і правомірно прийняв спірні накази, зокрема, щодо позивачки, відтак підстав до визнання таких наказів протиправними та скасування немає.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично нею не сплачувався, тому відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування наказів, відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2023.

Суддя Сидор Н.Т.