Справа № 240/24704/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/24704/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають у прийнятті рішення від 13 липня 2023 року № 35 про відмову їй у переході на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області при переведенні її на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" зняти обмеження щодо розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести її на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" з 11.07.2023 року, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця без обмеження щодо розміру виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця у відповідності до вимог п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішенням № 35 від 13.07.2023 відмовило їй у переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки зазначеним законом не передбачено призначення даного виду пенсії. Позивачка не погоджується з цим рішенням та наполягає, що має право на призначення пенсії по інвалідності на підставі зазначених нею законодавчих норм.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області у строк та в порядку, визначеному ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подало відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що статтею 90 Закону №889 визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13.10.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, вказує, що право на перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" позивач не має, оскільки пенсія по інвалідності за нормами Закону №889 не передбачена. Крім того, зазначає, що питання щодо розрахунку пенсії з урахування довідки про заробітну плату є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перехід.

У період із 04.09.2023 по 08.09.2023 (включно) та з 21.10.2023 по 30.10.2023 (включно) головуюча суддя перебувала у відпустці, з 16.10.2023 по 20.10.2023 - на підготовці суддів для підвищення кваліфікації.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно довідки МСЕК Серія АБ №109863 за результатами повторного огляду визнана особою другої групи інвалідності (захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.07.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №35 від 13.07.2023 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки призначення пенсії по інвалідності Законом №889-VIII не передбачено.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", переведенням з одного виду пенсії на інший є призначення особі, яка отримує відповідно до цього Закону, іншого виду пенсійної виплати, передбаченого частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України "Про державну службу", в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, на день набрання чинності Законом № 889-VIII повинні перебувати на державній службі.

Суд встановив, що позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії АБ № 1090863 від 30.06.2023.

Зі змісту трудової книжки встановлено, що ОСОБА_2 з 03.09.2001 по 31.01.2006, з 01.02.2006 по 13.08.2007, з 14.08.2007 по 14.04.2008, з 19.06.2008 по 22.09.2011, з 23.09.2011 по 02.02.2017, з 03.02.2017 по 03.09.2018, з 04.09.2018 по 03.02.2022, з 06.06.2022 по 28.07.2023 працювала на посадах державної служби.

Крім того, факт наявності 20-ти річного стажу служби у позивача підтверджується довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданою Державною податковою службою України №140 від 20.07.2023.

Таким чином, ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, а тому має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст.37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірно відмовлено позивачу у переведенні її на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 калердарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця без обмеження щодо розміру виплати, суд зазначає наступне.

Зазначені вимоги, є передчасними, оскільки за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 органом Пенсійного фонду України зроблено висновок, що вона не має права на отримання пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, а тому спору щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення до суду у цій справі не існувало, тому підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого переведення будуть порушені, відсутні.

З огляду на зазначене та з урахуванням заявлених позивачем позовних вимог та предмета позову, у межах розгляду даної адміністративної справи, встановлено право позивача на переведення її на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

З метою належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України на території якого зареєстроване місце проживання позивача, перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з дня звернення з відповідною заявою, а саме з 11.07.2023.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд вважає за доцільне відмітити, що КАС України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.287 КАС України. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. ст.382 та 383 КАС України, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду

В свою чергу, суд також вказує, що застосування заходів судового контролю є правом, а не обов`язком суду. Про доцільність застосування таких заходів суд вирішує в кожній конкретній ситуації окремо з огляду на характер спірних правовідносин, сторін, а також ймовірну можливість невиконання особою, не на користь якої ухвалено рішення, приписів суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не обґрунтував необхідність застосування до відповідача такого заходу судового контролю як подання звіту. Разом з тим, у суду немає жодних доказів, що свідчили б про можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до відповідача такого заходу судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністативний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул.Андрія Саєнка,10, м.Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.07.2023 №35 про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, починаючи з 11.07.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва