Справа № 183/11898/23
Суддя: Дубовенко І. Г.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/183/102/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дубовенко І.Г.. за участю секретаря судового засідання Котенко Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України:

- серії АА № 00011595 від 17 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 8500,0 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення;

- серії АА № 00011694 від 17 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 8500,0 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення, суд

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Постольник Оксана Сергіївна звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що ним отримано від Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України: серії АА № 00011595 від 17 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 8500,0 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення; серії АА № 00011694 від 17 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 8500,0 грн та закриття справи про адміністративне правопорушення; як міру адміністративної відповідальності, яка встановлена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З вищезазначеними постановами позивач не погоджується та вважає їх незаконними і такими, що підлягають скасуванню через невідповідність кваліфікації його дій вимогам діючого законодавства та відсутності події правопорушення.

Постановою серії АА № 00011595 від 17 липня 2023 року зафіксовано порушення наступного змісту: 16.06.2023 о 21:43 за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська область, автомобілем, який належить позивачу, Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) позивач, як відповідальна особа, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України, допустив перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Постановою серії АА № 00011694 від 17 липня 2023 року зафіксовано порушення наступного змісту: 19.06.2023 о 14:19 за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська область, автомобілем, який належить позивачу, Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_2 ) позивач, як відповідальна особа, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України, допустив перевищення загальної маси транспортного засобу із перевищенням на 8,338 % (3,335 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Так, 16 червня 2023 року вантажний спеціалізований двовісний сідловий тягач Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) перевозив у спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі LECITRAILER 3E20 (державний номер НОМЕР_3 ) соняшник, при винесенні постанови не було враховано, що даний напівпричіп є контейнеровозом, а тому максимально дозволена маса транспортних засобів є 42 тони. Постановою зафіксовано, що перевищення загальної маси 2.66 тон, а отже фактичне перевищення не могло бути більше (2,66 тони - (42 тони-40 тон))=0,66 тон. Таке перевищення не є більшим від 5%, а тому штраф не може бути застосований. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів додані до позовної заяви.

19 червня 2023 року вантажний спеціалізований двовісний сідловий тягач Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_2 ) перевозив у спеціалізованому напівпричепі KOGEL SNCO24 (державний номер НОМЕР_4 ), який перероблений під перевезення контейнерів 1А або 1С, перевозив соняшник, при винесенні постанови не було враховано, що даний напівпричіп є контейнеровозом, а тому максимально дозволена маса транспортних засобів є 42 тони. Постановою зафіксовано, що перевищення загальної маси 3,335 тон, а отже фактичне перевищення не могло бути більше (3,335 тони - (42 тони-40 тон))=1,335 тон. Таке перевищення не є більшим від 5%, а тому штраф не може бути застосований. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів додані до позовної заяви.

При цьому, в кожній оскаржуваній постанові вказано про фіксацію лише транспортного засобу, який є тягачем та не відображено державного номеру та характеристик іншого транспортного засобу. В той час, як перевезення вантажу відбувалося двовісним автомобілем (тягачем) з тривісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного контейнеру (змінного кузову).

Про вказане свідчить і той факт, що: згідно зі свідоцтвом СТТ № 060877, транспортний засіб марки LECITRAILER 3E20 (державний номер НОМЕР_3 ) є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом; згідно зі свідоцтвом НОМЕР_5 , транспортний засіб марки KOGEL SNCO24 (державний номер НОМЕР_4 ) є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом.

Щодо посилань відповідача на те, що вантаж перевозився напівпричепом, а не напівпричепом-контейнеровозом в розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363 (далі - Правила № 363), не містив пломб, номеру контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, позивач просив звернути увагу на наступне. У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року за № 363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше); сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Відповідно до п. 17.6 Правил № 363, для перевезення контейнерів Перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низько рамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо). При цьому, контейнеровоз це тип напівпричепа, що здійснює перевезення одного або більше контейнерів. Отже, пунктом 22.5 ПДР України встановлені параметри саме для автомобіля з напівпричепом контейнеровозом, а не для контейнера, будь-яких умов для якого п. 22.5 ПДР не містить.

Поміж тим, відповідно до пункту статті 2 Міжнародної конвенції про безпечні контейнери, «Контейнер» означає предмет транспортного обладнання: а) що має постійний характер і, відповідно, є досить міцним, щоб бути придатним для багаторазового використання; b) спеціально сконструйований для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; с) сконструйований з урахуванням необхідності закріплення та (або) легкої обробки й для цього обладнаний кутовими фітингами; d) такого розміру, що площа, яка знаходиться між чотирма зовнішніми нижніми кутами, складає: і) не менше 14 кв.м (150 кв. футів) або іі) не менше 7 кв.м (75 кв. футів), якщо його обладнано верхніми кутовими фітингами термін «контейнер» не включає ні транспортних засобів, ні пакування; однак він поширюється на контейнери, коли вони перевозяться на шасі.

Крім того, відповідно Преамбули Правил № 363 - Ці Правила не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів. пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами. Однак, відповідач ідентифікуючи транспортні засоби позивача як великовагові вказує, що підлягають застосуванню Правила № 363, які згідно тієї ж преамбули створені для визначення взаємних прав, обов`язків і відповідальності власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників. З огляду на те, що Правила № 363 взагалі не містять будь-якого посилання на наявність відповідальності за їх порушення перед державою, то їх порушення можуть тягнути господарську відповідальність між учасниками перевезення. Публічна відповідальність для перевізника та водія передбачена КУпАП за порушення ПДР, а не Правил № 363. Згідно з вказаними нормативними актами та змісту диспозиції порушеної норми, яка вказана в оскаржуваних постановах, позивачу ставиться у провину перевищення вагових норм транспортних засобом, а не будь-яких інших. Таким чином, нормативне навантаження для транспортного засобу у цих справах повинно було визначатись відповідачем, як для контейнеровозу.

Звертає увагу на те, що всі порушення зафіксовані на одному й тому ж пункті автоматичного зважування - Н-11 км 76+702 Дніпропетровська області, на автомобілях перевозився вантаж через всю територію України, загальна вага автомобілів відповідала нормі, що вказана в п. 22.5 ПДР, як на час завантаження, так і на час вивантаження та на шляху слідування була сталою (не змінювалася), за час проходження маршруту жодний інший пункт габаритно-вагового контролю не зафіксував порушення норми ваги транспортних засобів.

Відповідачем поданий відзив, у якому посилаючись на законність дій посадових осіб служби при винесенні оскаржуваних постанов, просить відмовити у задоволенні позову.

Матеріали за адміністративним позовом згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями передано головуючому судді 01 листопада 2023 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2023 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування удового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, дослідивши підстави позову та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наданих копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, належать транспортні засоби:

- Renault Magnum 440, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску спеціалізований вантажний сідловий тягач;

- LECITRAILER 3E20, державний номер НОМЕР_3 , 2003 року випуску, особливі відмітки - спеціалізований напівпричіп контейнеровоз;

- Renault Magnum 440, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску спеціалізований вантажний сідловий тягач;

- KOGEL SNCO24, державний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, особливі відмітки переобладнаний у доопрац.рами н/пр. для перевез.конт.типу 1А або 1С.

17 липня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем прийнято постанову серії АА № 00011595 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, згідно з якою 16.06.2023 о 21:43 за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська область, автомобілем, який належить позивачу, Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) позивач, як відповідальна особа, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України, допустив перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,65% (2,66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер: WIM 78, WACA-WIM35. зав. №16. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - UA. TR.113-0619/11F-22; № 0695/11F-22 до 26-12-2023 року. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 47400 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4130 мм, 2-3: 5820 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 7850 кг, 2 -12000 кг, 3 - 9300 кг, 4 - 9400 кг; 5 - 8850 кг; загальна маса - 47400 кг. висота 4,014 м.; ширина 2,62 м.; довжина - 14.976 м. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. Вказано посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00011595/ та відповідний Ідентифікатор доступу. В постанові наведена формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з урахуванням похибки пристрою.

Судом досліджено посилання на докази, вказані в постанові та за яким міститься, окрім іншого, знімки: фронтальне фото з номером транспортного засобу та фарами, збільшене фото переднього номерного знаку автотранспортного засобу, збільшене фото заднього номерного знаку автотранспортного засобу, фото тильної сторони транспортного засобу, яке не містить печаток та пломб, позначок про наявність контейнеру, загальне фото з фронтально-лівого ракурсу, на якому видно транспортний засіб загалом, з якого вбачається, що двовісний тягач рухається з напівпричепом. Також мається інформація про транспортний засіб, тип порушення та зафіксоване порушення, які співпадають з вказаними в постанові.

17 липня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем прийнято постанову серії АА № 00011694 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, згідно з якою 19.06.2023 о 14:19 за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська область, автомобілем, який належить позивачу, Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) позивач, як відповідальна особа, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України, допустив перевищення загальної маси транспортного засобу із перевищенням на 8,338 % (3,335 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер: WIM 78, WACA-WIM35. зав. №16. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - UA. TR.113-0619/11F-22; № 0695/11F-22 до 26-12-2023 року. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 48150 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4140 мм, 2-3: 5850 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1 - 7350 кг, 2 -11900 кг, 3 - 10000 кг, 4 - 9550 кг; 5 - 9350 кг; загальна маса - 48150 кг. висота 3,911 м.; ширина 2,47 м.; довжина - 15.047 м. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. Вказано посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00011694/ та відповідний Ідентифікатор доступу. В постанові наведена формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з урахуванням похибки пристрою.

Судом досліджено посилання на докази, вказані в постанові та за яким міститься, окрім іншого, знімки: фронтальне фото з номером транспортного засобу та фарами, збільшене фото переднього номерного знаку автотранспортного засобу, збільшене фото заднього номерного знаку автотранспортного засобу, фото тильної сторони транспортного засобу з номером, яке не містить печаток та пломб, позначок про наявність контейнеру, загальне фото з фронтально-лівого ракурсу, на якому видно транспортний засіб загалом, з якого вбачається, що двовісний тягач рухається з напівпричепом. Також мається інформація про транспортний засіб, тип порушення та зафіксоване порушення, які співпадають з вказаними в постанові.

17 серпня 2023 року позивачем подано скаргу на оскаржувані постанови, в задоволенні яких відповідачем відмовлено через необґрунтованість доводів, покладених в її обґрунтування через відсутність ідентифікації транспортних засобів, як контейнеровозів, сертифікацію автоматизованого комплексу зважування в русі.

Також судом досліджені надані позивачем товарно-транспортні накладні: № 7 від 18 червня 2023 року; № 13 від 16 червня 2023 року.

Вирішуючи позов суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України Про дорожній рух, Правилами дорожнього руху України, Законом України Про автомобільних транспорт.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) визначено, що:

габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

автопоїзд (транспортний состав) - механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою.

вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

фактична маса автопоїзда - сума фактичної маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда.

дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима. Дозволена максимальна маса автопоїзда - це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда.

дозволене максимальне навантаження на вісь - максимальне навантаження на вісь транспортного засобу, зазначене у підпункті "в" пункту 22.5 цих Правил; дозволені максимальні розміри - максимальні розміри транспортного засобу, зазначені у підпункті "а" пункту 22.5 цих Правил (вказані абзаци пункту 1.10 діють до 31 грудня 2023 року).

Відповідно до п. 30.3 ПДР України на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки (додаток 4): а) «Автопоїзд» - три ліхтарі оранжевого кольору, розташовані горизонтально над передньою частиною кабіни (кузова) з проміжками між ліхтарями від 150 до 300 мм - на вантажних автомобілях і колісних тракторах (класу 1.4 т і вище) з причепами, а також на зчленованих автобусах і тролейбусах.

Зі змісту підпунктів б) та в) пункту 22.5 ПДР України вбачається, що допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують, окрім іншого, для доріг державного значення: б) фактичну масу (тонн): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18; трьохвісний автомобіль 25 (Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26); чотирьохвісний автомобіль 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40; в) навантаження на вісь (тонн): на одинарну вісь 11,5; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5; від 1 до 1,3 метра 16; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21; понад 1,3 до 1,4 метра 24.

Також, п. 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п.9.6 Правил встановлено Правила пломбування вантажів. Вказано, що 9.6. Пломби навішуються: а) у фургонів - на всіх дверях по одній пломбі; б) у контейнерів - на дверях по одній пломбі; в) у цистерн - на кришці люка та зливного отвору по одній пломбі, за винятком, коли правилами перевезень окремих видів наливних вантажів передбачений особливий порядок пломбування; г) у вантажного місця - від однієї до чотирьох пломб в місцях, де стикуються обкантовувальні полоси або інші пакувальні матеріали.

Розділом 17 Правил встановлені правила перевезень вантажів у контейнерах.

За приписами названого розділу спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Для перевезення контейнерів Перевізник повинен надавати автомобілі(автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо). Розміщення універсальних автомобільних і спеціальних контейнерів на рухомому складі слід здійснювати із урахуванням рівномірного розподілу навантаження на поверхню платформи.

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Під час приймання завантаженого контейнера провадиться зовнішній огляд контейнера, перевіряється наявність пломби та її справність, цілісність пломбувального дроту, а також відповідність номера контейнера і відправницького контрольного знака на відтиску пломби номеру контейнера і контрольному знаку, зазначеним у товарно-транспортній накладній.

Судом установлено, що надані суду товарно-транспортні накладні містять інформацію щодо виду товару. Однак, при цьому ТТН не містять номерів контейнерів і відправницького контрольного знаку, як того вимагають Правила № 363, що не дає можливість дійти висновку, що транспортні засоби, належні позивачу, використовувалися для перевезення сипучого вантажу в контейнерах.

Крім того, з фотодоказів правопорушення, вказаних в постановах та розміщених на відповідному Інтернет сайті встановлено, що транспортні засоби не були обладнані розпізнавальними знаками відповідно до п. 30.3 ПДР України, маркуванням та номерами, відповідно до положень ч. 17.4 Правил № 363, які ідентифікують їх, як автопоїзд, який перевозить контейнери.

Додаткових доказів у доведення доводів щодо перевезення товару транспортними засобами у складі составу (автопоїзду), в даному випадку контейнеровозів, як то опломбування контейнерів тощо, позивачем не надано.

Відтак, вірним є висновки службових та посадових осіб відповідача, що перевезення товарів здійснювалося транспортними засобами Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_1 ), Renault Magnum 440 (державний номерний знак НОМЕР_2 ), як двовісними сідловими тягачами з трьохвісними напівпричепами.

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дійсно, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, за ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Оскаржувані позивачем постанови містять фотозображення транспортних засобів з різних ракурсів та посилання на ідентифікатори доступу для ознайомлення з зображеннями транспортних засобів в момент правопорушеннь.

Вказані докази доводять встановлене правопорушення, зафіксоване в оскаржуваній постанові.

Саме лише посилання на не відображення у постановах транспортних засобів, які входять до складу транспортного засобу, яким перевезено вантаж не є підставою для їх скасування.

Також судом установлено, що зміст оскаржуваних постанов повністю відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 та статті 283 КУпАП.

Оцінюючи доводи позивача щодо невірного вирахування навантаження, суд ураховує таке.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (надалі - Порядок № 1174).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 1174:

автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;

метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями;

інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - інформаційно-телекомунікаційна система) - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Агентства відновлення, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій;

система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з п. 8, 9 Порядку № 1174, автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування. Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою. Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163. Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу;фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційної системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку № 1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (пункт 16 Порядку № 1174).

Як свідчать надані постанови, перевищення нормативних вагових параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, які належать позивачу, встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваних постанов формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = (Xфакт - Xнорм - похибка пристрою)/Xнорм)*100%, де Xфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Таким чином, наведений в оскаржуваних постановах розрахунок загальної маси транспортних засобів проведено з урахуванням даних, встановлених автоматичним засобом фіксації WAGA-WIM35, зав. № 16, похибки, відтак підстав для висновку про невірність розрахунків суд не вбачає.

Посилання на преамбулу Правил № 363 щодо не регламентування ними перевезення великовагових вантажів суд не приймає до уваги з огляду на те, що згідно з Законом України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлену на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри. Доказів наявності у позивача на перевезення вантажу, який перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку що матеріалами справи доведено суду, правомірність встановлення відповідачем фактів вчинення адміністративних правопорушень позивачем та прийняття відповідних постанов, якими притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, на підставі ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 250-251 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса місцезнаходження: вул.Антоновича, буд. 51, м.Київ, 03150.

Повний текст рішення виготовлений 22 листопада 2023 року.

Суддя І.Г.Дубовенко