Справа № 240/30631/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/30631/21

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною дію, стягнення моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просив визнати протиправною дію експерта державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Житомирській області щодо викладення зауважень у пункті 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.04.2021 № 6791/82-21 та стягнути 2270,00 грн відшкодування моральної шкоди. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.10.2021, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2022, відмовив у відкритті провадження у справі.

28.03.2022 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій, передати справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2022 року скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26.10.2021, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2022 та направив справу до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження. Направляючи дану адміністративну справу на продовження розгляду, Верховний Суд звернув увагу, що суди попередніх інстанцій повинні були дослідити, проте не дослідили, питання дотримання позивачем процедури досудового оскарження висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.04.2021 №6791/82-21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 головуючим суддею у даній справі призначено Черняхович І.Е. Ухвалою суду від 04.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною дію, стягнення моральної шкоди.

09.11.2022 до суду надійшов відзив відповідача, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

15.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, а 03.07.2023 - додаткові пояснення позивача по даній справі.

Суд, розглянувши документи, долучені до позовної заяви, повно та всебічно оцінивши докази, встановив наступне.

Судом безспірно встановлено, що позивач оскаржує дію експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Рибачук Ольги Олексіівни щодо викладення зауважень у п. 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 20.04.2021 № 6791/82-21. Так, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області в особі експерта Рибачук Ольги Олексіівни надано висновок про відмову у погодженні проекту із землеустрою позивача на підставі невиконаних зауважень, викладених в аналогічних висновках від 12.12.2020 №15639/82-20, від 30.12.2020 №19150/82-20, від 29.03.2021 №5816/82-21, а саме: "Конфігурація земельної ділянки, яка планується на відведення, перетинає межі наявних в ДЗК земельних ділянок, що перебувають у приватній власності та відсутність відомостей ДЗК на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:006:0681". Вважаючи даний висновок протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною дію експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Рибачук Ольги Олексіївни щодо викладення зауважень у п. 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 20.04.2021 № 6791/82-21.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 50 Закон України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Зокрема, зазначено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Крім того, частиною 8 статті 186-1 ЗК встановлено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Разом з тим, правові, організаційні і фінансові основи здійснення державної експертизи землевпорядної документації та порядок її проведення визначає Закон України від 17.06.2004 № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» (далі - Закон № 1808-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1808-IV державна експертиза землевпорядної документації- це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об`єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об`єктів експертизи. Об`єктами державної експертизи є документація із землеустрою та документація з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріали і документація державного земельного кадастру (ст. 6 Закону № 1808-IV). Суб`єктами державної експертизи є замовники та виконавці (ч.1 ст. 7 Закону №1808-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 1808-IV виконавцями державної експертизи є експерти, які працюють у складі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері державної експертизи і мають високу кваліфікацію та спеціальні знання, а також висококваліфіковані спеціалісти або наукові працівники, які залучаються цими органами до її проведення відповідно до закону.

Підпунктом 49 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, та пп. 28 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, Держгеокадастр та його територіальні органи проводять в установленому законодавством порядку державну експертизу програм і проектів з питань землеустрою.

Відповідно до ст. 32 Закону № 1808-IV державна експертиза проводиться шляхом розгляду документації та матеріалів, а за необхідності - шляхом проведення обстежень у натурі (на місцевості). При проведенні державної експертизи досліджуються, перевіряються, аналізуються та оцінюються:

- питання дотримання вимог законодавства та встановлених стандартів, норм і правил при прийнятті проектних рішень;

- відповідність передбачених документацією і матеріалами заходів завданням на проектування, вимогам раціонального використання та охорони земель, а також дотриманню законних прав та інтересів власників земельних ділянок та землекористувачів, держави і суспільства;

- еколого-економічна ефективність проектних рішень щодо запобігання їх негативному впливу на стан земельних ресурсів, суміжні земельні ділянки, ландшафт.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що проведення державної експертизи проекту землевпорядної документації є компетенцією Держгеокадастру та його територіальних органів; предметом експертизи є відповідність землевпорядної документації визначеним вимогам законодавства, стандартам, нормам та правилам.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-2 ст. 35 Закону №1808-IV результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об`єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Об`єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об`єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил (ч. 7 ст. 35 Закону № 1808-IV). Разом з тим, для оскарження (спростування) висновку державної експертизи проекту землевпорядної документації законодавством визначено певну процедуру.

Статтею 37 Закону №1808-IV встановлено, що замовники або розробники об`єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у місячний термін з дня отримання клопотання (заяви) розглядає його і за наявності підстав призначає проведення повторної державної експертизи.

У разі спростування висновків державної експертизи, яку проводив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до проведення повторної державної експертизи залучаються незалежні експерти.

У разі відмови в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи або незгоди з висновками повторної державної експертизи замовники або розробники об`єктів державної експертизи мають право звернутися до суду.

Висновки державної експертизи можуть бути скасовані органом, який їх видав, у разі виявлення обставин, що могли вплинути на об`єктивність оцінки висновку.

Позитивні висновки повторної державної експертизи є підставою для прийняття відповідним органом рішення або реалізації заходів, передбачених об`єктами державної експертизи, крім випадків оскарження їх у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області в особі експерта Рибачок Ольги Олексіївни надано Висновок від 20.04.2021 № 6791/82-21 про відмову у погодженні проекту землеустрою позивача на підставі невиконаних зауважень, викладених в аналогічних висновках від 12.12.2020 №15639/82-20, від 30.12.2020 №19150/82-20, від 29.03.2021 №5816/82-21, а саме: "Конфігурація земельної ділянки, яка планується на відведення, перетинає межі наявних в ДЗК земельних ділянок, що перебувають у приватній власності та відсутність відомостей ДЗК на земельну ділянку за кадастровим номером: :01:006:0681". Вважаючи даний висновок протиправним, позивач відразу звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправною дію експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Рибачук Ольги Олексіївни щодо викладення зауважень у п. 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду від 20.04.2021 № 6791/82-21.

Разом з тим, у постанові від 19.02.2020 у справі №813/203/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла такого висновку: «Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що заінтересовані особи, не згодні з висновком експертизи, повинні подати обґрунтоване клопотання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який відповідно до Закону № 1808-IV уповноважений розглядати такі клопотання. Заінтересовані особи мають право на звернення до суду з позовом про скасування висновків державної експертизи лише в разі відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин в розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень або незгоди з висновками повторної експертизи».

На обов`язок дотримання позивачем процедури досудового оскарження висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.04.2021 №6791/82-21 звернув увагу Верховний Суд і у своїй постанові від 30 серпня 2022 року у даній справі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду у даній справі, суд приходить до висновку, що оспорюваний висновок мав бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин (Держгеокадастру). Проте, у своєму відзиві відповідач зазначив про те, що позивач не дотримався законодавчо визначеного порядку скасування висновку екперта. У матеріалах даної справи відсутні документи, що підтверджують звернення позивача до Держгеокадастру та відмови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у розгляді заяви про спростування висновків державної експертизи чи окремих їх положень.

Крім того, 27.05.2021 Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України" №1423-IX, стаття 186-1 цього кодексу виключена і, як наслідок, не потребує обов`язкового погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Тобто, станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, у позивача не було жодних перешкод для звернення до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про затвердження проекту землеустрою, відтак, наявність оспорюваного висновку жодним чином не порушувало права позивача.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Тобто, обов`язковою умовою для звернення до суду є наявність порушеного права суб`єктом владних повноважень на момент звернення до суду з позовом. Проте, суд приходить до висновку, що при оскаржуванні позивачем дій експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області позивачем не тільки порушено процедуру оскарження, але й сам по собі оспорюваний висновок не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов`язків. Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5, 77, 90, 242-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002) про визнання протиправною дію, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович