Справа № 580/1348/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року справа № 580/1348/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач 3), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.04.2023 просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу та заробітної плати за період роботи в Російській Федерації починаючи з моменту звернення, а саме з 19.08.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати зазначеної в виписці з особового рахунку застрахованої особи та з урахуванням стажу роботи в російській федерації за період з 01.01.1998 по 31.12.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що пенсійний орган протиправно відмовив їй у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, отриманої за роботу в Російській Федерації, а також не врахував стаж роботи з 01.01.2004, враховуючи, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць угоди. Тобто, норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без обмежень розповсюджуються на громадян України, що набули трудовий стаж на території держав-учасниць вказаної Угоди. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Позивач зазначає, її трудова книжка є належним та достатнім доказом для підтвердження роботи з 01.01.2004 по 26.01.2012.

Також відповідно до виписок з особового рахунку застрахованої особи позивач отримувала заробітну плату в Російській Федерації з 1998 року по 2012 року. Цей документ містить відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації.

При цьому, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, що працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

У заяві про уточнення позовних вимог від 18.04.2023 (т. 1, а.с. 211-2019) позивач вказала, що відповідач 1 відмовив в зарахуванні її заробітку, який зазначений в виписці з особового рахунку застрахованої особи, де зазначено, що за позивача були сплачені страхові внески в Пенсійний фонд Російської Федерації військовою частиною НОМЕР_1 з 1998 року по 2013 рік.

Також відповідач не зарахував стаж, починаючи з 01.01.2004, оскільки для можливості зарахування стажу, починаючи з цієї дати, за роботу на території Російської Федерації необхідно підтвердити те, що позивач отримував заробітну плату та сплачував страхові внески до пенсійного фонду тієї держави, де він працював, а оскільки відсутнє підтвердження про сплату, то відповідач не зараховує до стажу цей період.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти позову заперечив. Надав 16.03.2023 відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що лист Головного управління від 12.01.2023 за № 311-8133/А-02/8-2300/23, яким пенсійний орган за результатами розгляду скарги представника позивача від 01.12.2022 щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року роз`яснив порядок здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату до 2000 року, носить роз`яснювальний характер, не стосується предмету спору і не є рішенням Головного управління про відмову у перерахунку пенсії, адже позивач до Головного управління із заявою відповідно до Порядку № 22-1 не зверталася. Таким чином, позовні вимоги позивача є передчасними, а тому не підлягають до задоволення.

Щодо перерахунку пенсії відповідач 1 вказує, що згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Обчислення страхового стажу позивача за період роботи з 01.01.2004 по 26.01.2012 здійснюється згідно з законодавством Російської Федерації, на території якої у спірний період відбувалась трудова діяльність позивача.

Страховий стаж за період роботи позивача з 01.01.2004 по 26.01.2012 відповідно до законодавства Російської Федерації має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації. При цьому, обов`язковою умовою для включення зазначеного періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.

Відповідач вказує, що оскільки разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач не підтвердила страховий стаж за спірний період відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та документами, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації, та не надала доказів сплати страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період, у органів Пенсійного фонду України відсутні будь-які підстави для перерахунку позивачу пенсії за віком.

У зв`язку з цим просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

29.03.2023 відповідач 1 подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що позивач до 24.02.2022 перебувала на обліку та отримувала пенсію в органах Пенсійного фонду Російської Федерації. Позивач повідомила про припинення виплати їй пенсії в Російській Федерації та просила нарахувати пенсію у зв`язку із блокуванням пенсійної картки. За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням листом від 19.04.2022 № 2300-0213-8/17881 позивачу надано роз`яснення щодо виплати пенсії за місцем проживання в Україні. Надалі позивач 19.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Рішенням від 06.09.2022 № 75 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу з 19.08.2022 призначено пенсію за віком відповідно до зазначеного Закону. Крім того, до Головного управління 14.12.2022 надійшла скарга представника позивача від 01.12.2022 щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року, за результатом розгляду якої Головним управлінням листом від 12.01.2023 № 311-8133/А-02/8-2300/23 роз`яснено порядок здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату до 2000 року. Наголошує, що позивач у встановленому законом порядку 19.08.2022 із заявою про призначення пенсії до Головного управління не зверталась, а тому жодного рішення не приймалось.

18.07.2023 відповідач 3 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи, що 19.08.2022 позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої за принципом екстериторіальності відповідач-3 призначив пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Страховий стаж позивача становить 17 років 03 місяці 17 днів. До страхового стажу позивача зараховано: періоди роботи згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972: з 12.09.1972 по 13.01.1973, з 21.02.1973 по 13.08.1973, з 12.04.1976 по 06.02.1978, з 10.08.1978 по 20.05.1981, з 11.07.1994 по 09.12.1994, з 26.12.1994 по 03.11.1995, з 06.12.1995 по 30.09.1996, з 01.10.1996 по 05.08.1997, з 06.08.1997 по 31.12.2003; період навчання згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972 з 01.09.1973 по 05.03.1976; період роботи згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.05.2014 по 07.05.2014.

Разом з цим, до страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972 з № 13 по № 16, оскільки відсутні сторінки трудової книжки з 10 по 19 сторінку; періоди роботи на території Російської Федерації згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972, з урахуванням раніше діючої Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 в м. Москві: з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, оскільки відсутня довідка від відповідних фондів у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків; період роботи на території Російської Федерації згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972 та додатка до трудової книжки НОМЕР_2 від 18.03.2011, з урахуванням раніше діючої Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 в м. Москві з 02.11.2009 по 26.01.2012, оскільки відсутня довідка від відповідних фондів у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків; період роботи згідно з довідкою № 137/03-01 від 24.03.2022 з 19.05.1981 по 01.07.1984 оскільки ім`я зазначене в довідці не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_2 - ОСОБА_2 на російській мові); періоди роботи згідно з довідками № 75/03-01 від 04.03.2021 та від 20.03.1998, оскільки неможливо визначити дату прийому та дату звільнення.

Також до розрахунку заробітної плати позивача зараховано період отримання заробітної плати, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, з 01.05.2014 по 07.05.2014.

До розрахунку заробітної плати позивача не зараховано період отримання заробітної плати в Російській Федерації, оскільки остання не надала довідки про заробітну плату (дохід) по 30.06.2022 та про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видану установою, де вона працювала.

18.08.2023 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Ухвалою від 28.02.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду №121 від 16.03.2023 у зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 14.03.2023 № 204/0/15-23 про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку справу №580/1348/23 передано для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

Шляхом автоматизованого розподілу справу № 580/1348/23 передано на розгляд судді Руденко А. В.

Ухвалою від 16.03.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В. прийняла до свого провадження справу № 580/1348/23.

Ухвалою від 07.04.2023 суд залучив до участі в адміністративній справі №580/1348/23 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою від 16.06.2023 суд залучив до участі в адміністративній справі № 580/1348/23 в якості співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Драбівським РВ УМВС України в Черкаській області 20.06.1995 (а. с. 23-28).

Позивач до 24.02.2022 перебувала на обліку та отримувала пенсію в органах пенсійного фонду російської федерації, що підтверджується її заявою, яка надійшла до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області 24.03.2022.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 19.04.2022 за вих. №2300-0213-8/17881 надало роз`яснення щодо виплати пенсії за місцем проживання в Україні.

Надалі позивач 19.08.2022 19.08.2022 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком (а. с. 178-181), яка була зареєстрована за №8767 та опрацьована шляхом централізації за принципом єдиної черги завдань Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківський області, рішенням якого від 26.08.2022 №475 позивачу призначена пенсія за віком (т. 1, а.с. 144).

На підтвердження страхового стажу позивач надала трудову книжку, довідки про стаж роботи та виписку з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5. за період з 01.01.2001 по 26.01.2012

Відповідно до трудової книжки від 10.11.1972 позивач працювала у спірний період з 01.10.1996 по 30.05.2008 у військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ); з 05.08.2008 по 19.10.2009 у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ); з 02.11.2009 по 26.01.2012 у військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) (а. с. 57-71).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони Російської Федерації від 18.03.2011 № 61 позивач дійсно працювала у військовій частині НОМЕР_4 на посаді бухгалтера продовольчої служби з 01.10.1996 по 30.05.2008; на посаді бухгалтера продовольчої служби з 05.08.2008 по 19.10.2009; на посаді діловода технічної служби з 02.11.2009 по 18.03.2011. Військова частина НОМЕР_4 дислокувалася та дислокується в районі Крайньої Півночі. З 28.06.2000 військова частина НОМЕР_4 перепідпорядкована військовій частині НОМЕР_1 (а. с. 16).

На підтвердження заробітної плати для призначення пенсії позивач надала довідку від 28.03.2011 № 73, згідно якої сума заробітної плати, інших виплат та винагород, на яку було нараховано страхові внески на обов`язкове соціальне страхування на випадок тимчасової непрацездатності та у зв`язку з материнством, позивача за 2009 рік склала 333 678 руб 16 коп; за 2010 рік 240 127 руб 69 коп; 2011 рік 64 445 руб 07 коп (а. с. 194-195), та виписку з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5 за період з 01.01.2001 по 31.12.2013 року.

Згідно розрахунку пенсії позивачу 19.08.2022 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.08.2022. Страховий стаж позивача становить 17 років 03 місяці 17 днів (а. с. 144).

До страхового стажу позивача зараховано:

періоди роботи згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972: з 12.09.1972 по 13.01.1973, з 21.02.1973 по 13.08.1973, з 12.04.1976 по 06.02.1978, з 10.08.1978 по 20.05.1981, з 11.07.1994 по 09.12.1994, з 26.12.1994 по 03.11.1995, з 06.12.1995 по 30.09.1996, з 01.10.1996 по 05.08.1997, з 06.08.1997 по 31.12.2003;

період навчання згідно з записами трудової книжки від 10.11.1972 з 01.09.1973 по 05.03.1976;

період роботи згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.05.2014 по 07.05.2014.

До страхового стажу не зараховані спірні періоди роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012, оскільки відсутня довідка від відповідних фондів у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Позивач звернулася до відповідача 1 із скаргою від 01.12.2022, яка надійшла до пенсійного органу 14.12.2022, в якій вказала, що 19.08.2022 вона звернулася до відповідача 2 із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року за роботу в російській федерації. Однак рішення щодо перерахунку пенсії їй не надходило. Просила, зокрема, направити їй рішення щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року на підставі заяви від 19.08.2022 (а. с. 22).

Відповідно до листа від 12.01.2023 № 311-8133/А-02/8-2300/23, відповідач 1, розглянувши звернення позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату до 2000 року, повідомив позивача про те, що до заяви про призначення пенсії від 19.08.2022 № 8767 додано довідки про доходи фізичної особи (відомості про податкового агента) щодо відрахування сум податку з отриманих доходів. Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період до 01.07.2020 не надано. Також у листі зазначено, що 11.06.2022 Російська Федерація вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Наразі опрацьовуються зміни до законодавства в частині обчислення заробітної плати громадян, які працювали на території Російської Федерації (а. с. 14-15).

Вважаючи відмову в проведенні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV, який набрав чинності 01.01.2004, визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно частини 1 статті 27 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Отже необхідною умовою для призначення пенсії за віком є наявність страхового стажу, що є спірним у даній справі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески

Також статтею 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 вказаної статті)

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 вказаної статті).

Разом з тим, відповідно до частин 1,2 статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

13 березня 1992 року укладено Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана Україною та російсько. Федерацією.

Згідно зі ст. 6 Угоди від 13.03.1992 передбачено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди провадиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також території колишнього СРСР за час до набрання чинності даної Угоди. Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 6 Угоди між урядом України і урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на території обох Сторін, взаємно визнається сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбулась трудова діяльність.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 №290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових умовах і за спеціальністю взаємно визнається Сторонами.

Статтею 19 Закону України від 29.04.2004 №1906-1V «Про міжнародні договори України» передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті. Що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Згідно з постановою від 29 листопада 2022 р. № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Ця постанова набрала чинності 02.12.2022.

Проте у ст. 13 Угоди від 13.03.1992 передбачено, що кожен учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди щодо цього учасника припиняється по спливу 6-місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цього Угоди, не втрачають своєї сили і у разі її виходу з Угоди держави-учасниці, на території якої вони мешкають.

Отже на спірний період роботи позивача з 01.01.1998 до 26.01.2012 поширювалась дія Угоди від 13.03.1992, яка була чинною у цей період.

Судом встановлено, що відповідачем 3 при призначенні позивачу пенсії за віком до страхового стажу був врахований період роботи у російській федерації з 01.01.1997 по 31.12.2003, тому позовні вимоги про зобов`язання зарахувати до страхового стажу вказаний період є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо періоду роботи в російській федерації з 01.04.2004 по 31.12.2013 суд зазначає таке.

За змістом вищезазначених приписів обчислення стажу роботи позивача за період з 01.01.2004 по 26.01.2012 здійснюється згідно із законодавством російської федерації, на території якої у спірний період відбувалась діяльність позивача.

Згідно частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 22 Федерального закону № 167-ФЗ від 15.12.20001 «Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації» страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російській федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Відповідно до статті 2 Федерального Закону російської федерації № 173-ФЗ від 17.12.2001 "Про трудові пенсії в російській федерації", який застосовувався до 01.01.2015, страховий стаж - стаж, що враховується при визначенні права на трудову пенсію, сумарна тривалість періодів роботи та (або) іншої діяльності, протягом якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської Федерації, а також інші періоди, що зараховуються до страхового стажу.

Згідно з частиною першою статті 10 наведеного вище Федерального Закону №173-ФЗ до страхового стажу включаються періоди роботи та (або) іншої діяльності, які виконувались на території Російської Федерації особами, вказаними в частині першій статті 3 даного Федерального закону, за умови, що за ці періоди сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду Російської федерації.

При підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, до реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального закону від 01.04.1996 № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством російської федерації (частина перша статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ).

Відповідно до частини другої статті 14 Федерального Закону № 173-ФЗ при підрахунку страхового стажу періоди, що передбачені статтями 11 та 12 даного Федерального закону, після реєстрації громадянина як застрахованої особи відповідно до Федерального Закону від 01.04.1996 № 27-ФЗ "Про індивідуальний (персоніфікований) облік в системі обов`язкового пенсійного страхування" підтверджуються на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку.

Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному Законі російської федерації від 28.12.2013 № 400-ФЗ "Про страхові пенсії" (статті 3, 11, 14).

Отже, як за законодавством України, так і за законодавством російської федерації обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків за цей період до Пенсійного фонду російської федерації.

Вказані правові висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та у постанові від 06.11.2023 у справі № 560/764/21

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами;

Статтею 44 Закону №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що позивач 19.08.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала трудову книжку, довідки про роботу та виписку з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5 на застраховану особу ОСОБА_1 , сформовану станом на 22.01.2013 та засвідчену підписом посадової особи Державної установи Управління Пенсійного фонду російської федерації в м. Петропавловськ-Камчатському Камчатського краю.

Форма виписки з особового рахунку застрахованої особи СЗИ-5 передбачена постановою Правління Пенсійного фонду російської федерації від 21.10.2002 №122п (зі змінами від 14.10.2002) «Про форми документів індивідуального (персоніфікованого) обліку в системі державного пенсійного страхування і інструкції про їх заповнення».

Зі змісту форми СЗИ-5 вбачається, що у вказаній виписці зазначені: назва платника страхових внесків до Пенсійного фонду (роботодавця); відомості про заробіток (винагороду), дохід, які враховуються при призначенні трудової пенсії; відомості про стаж роботи; суми нарахованих і сплачених страхових внесків.

Згідно форми СЗИ-5 платниками страхових внесків зазначені військова частина НОМЕР_4 та військова частина НОМЕР_1 , періоди роботи 01.01.1998 по 26.01.2012.

Отже вказана виписка з особового рахунку застрахованої особи СЗИ-5 підтверджує страховий стаж позивача та сплату страхових внесків, а також заробітну плату за час роботи на території російської федерації.

Проте як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач 3 не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012, оскільки відсутня довідка від відповідних фондів у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Водночас відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 при призначенні пенсії за віком за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Тобто обов`язок надати довідку Пенсійного фонду російської федерації про сплату страхових внесків покладений на органи Пенсійного фонду України, а не на заявника.

Проте відповідач 3 не врахував при призначенні пенсії позивачу виписку з особового рахунку застрахованої особи СЗИ-5, яка підтверджує страховий стаж позивача та сплату страхових внесків, а також заробітну плату за час її роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012.

Отже дії позивача щодо неврахування вказаних періодів страхового стажу відповідача та заробітної плати при призначенні пенсії за віком з 19.08.2022 є протиправними, тому позовні вимоги в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати, зазначеної у виписці з особового рахунку застрахованої особи та з урахуванням стажу роботи в російській федерації за період 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати, зазначеної у виписці з особового рахунку застрахованої особи та з урахуванням стажу роботи в російській федерації за період 27.01.2012 по 31.12.2013, то ні трудовою книжкою позивача, ні формою СЗИ-5 не підтверджується робота позивача у вказаний період. Доводи позивача в цій частині грунтуються на тому, що вказаний період зазначений у формі СЗИ-5 у графі «Відомості про стан розрахункового пенсійного капіталу». Проте вказані відомості стосуються розміру призначеної пенсії і не підтверджують страховий стаж. Отже позовна вимога в цій частині є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо доводів відповідача 3 про те, що позивач не надала довідки про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року та про заробітну плату для призначення пенсії (із розбивкою по місяцях), видану установою, де заявниця працювала, то згідно п.п. 3 п. 2.1 розділу 11 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу.

Отже виписка з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5 від 22.01.2013 є належним доказом, який підтверджує заробітну плату позивача.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене суд вважає, що у даному випадку правильним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправними дій відповідача 3 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 та обчисленні розміру пенсії без врахування заробітної плати за періоди з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012, та зобов`язання відповідача 3 здійснити перерахунок пенсії позивача із врахуванням до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 та заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 відповідно до виписки з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5 від 22.01.2013 та виплатити перераховану пенсію з врахуванням фактично виплачених сум.

Суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а.

Щодо належного відповідача, то рішення про призначення позивачу пенсії за віком було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області, тому обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача покладається на вказаного відповідача.

Отже у задоволенні позовних вимог До Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід відмовити.

Щодо строку, з якого повинен бути здійснений перерахунок пенсії позивача, то згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що пенсія позивачу призначена 26.08.2023. а з позовом до суду позивач звернулась 23.02.2023, тобто в межах шестимісячного строку. Отже перерахунок пенсії має бути здійснений з дати її призначення, тобто з 19.08.2022.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача з обранням належного способу захисту порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 139 кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн, отже на Головне управління пенсійного фонду України покладаються судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 грн 80 коп (розрахунок:1073,60 грн/2).

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, 61022, ) щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) періодів роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 та обчисленні розміру пенсії за віком без врахування заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, 61022, ) здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 та заробітної плати за періоди роботи з 01.01.2004 по 30.05.2008, з 05.08.2008 по 19.10.2009, з 02.11.2009 по 26.01.2012 відповідно до виписки з особового рахунку застрахованої особи форми СЗИ-5 від 22.01.2013 року з 19 серпня 2022 року та виплатити перераховану пенсію з врахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО