Справа № 200/16176/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа №200/16176/21

провадження № К/990/38711/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Смоковича М.І.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі №200/16176/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецької обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, у якому просив:

визнати протиправним та скасовати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії від 13 вересня 2021 року №70 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»;

зобов`язати П`ятнадцяту кадрову комісію або іншу уповноважену законом кадрову комісію на час прийняття судом рішення, допустити ОСОБА_1 до проходження етапу атестації, передбаченого підпунктом 2 пункту 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221, складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки шляхом включення до відповідного графіку з призначенням часу його проведення;

визнати протиправним та скасувати наказ керівника Донецької обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року № 2594-к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області; поновити ОСОБА_1 в Донецькій обласній прокуратурі з 23 жовтня 2021 року на посаді прокурора Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області;

стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 23 жовтня 2021 року по день ухвалення рішення, з розрахунку розміру середньоденної заробітної плати в сумі 417,63 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка 17 листопада 2023 року надійшла до суду касаційної інстанції.

Заявник, посилаючись на положення пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Предметом спору у цій справі є правомірність наказу про звільнення з органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором, прийнятого за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові 30 листопада 2022 року у справі № 600/6322/21-а щодо застосування положень пунктів 16, 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України № 113-IХ, який полягає у тому, що "набрання прокурором за наслідками першого або другого етапу атестації кількості балів, яка є меншою від прохідного балу для успішного складання іспиту, є для кадрової комісії підставою для ухвалення рішення про неуспішне проходження прокурором атестації і недопуску до наступного етапу атестації; рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки є підставою для звільнення прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX. Проаналізувавши наведені положення законодавства у системному зв`язку Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що після кожного етапу атестації кадрова комісія приймає рішення. Зокрема кадрова комісія має ухвалити рішення: або про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації. Кадрова комісія такого рішення (щодо позивача) не ухвалила. Натомість кадрова комісія ухвалила рішення за заявою прокурора, яке суперечило Порядку №221, тому що повторне складення іспиту можливе, коли про обставини, які впливають на його проходження, повідомлено до його початку або коли прокурор повідомив про них під час проходження іспиту (до його завершення). У справі таких обставин не було, а тому протокольне рішення кадрової комісії (щодо позивача) було безпідставне, обставин, які б мали наслідком призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту, у ній не було. Тому рішення кадрової комісії за наслідками розгляду заяви позивача є процедурним і таким, що суперечить Порядку № 221, а тому є безпідставним. З огляду на вказане це рішення не є обов`язковим для П`ятнадцятої кадрової комісії. З урахуванням того, що кадрова комісія за результатами іспиту позивача не ухвалила рішення відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №221 (тобто про успішне або неуспішне проходження прокурором атестації), таке рішення ухвалила П`ятнадцята кадрова комісія, яке відповідає вимогам Порядку № 221 і є правомірним. У контексті наведеного, правова визначеність не може ґрунтуватися на незаконному рішенні кадрової комісії, яке, окрім того, є процедурним, а тому не має порушення принципу належного урядування.

Ураховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи та сформовану Верховним Судом сталу практику щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що П`ятнадцята кадрова комісія, ухваливши спірне рішення №70 про неуспішне проходження прокурором Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 атестації, яке є предметом позову, діяла відповідно до наведених приписів Закону № 113-IX і Порядку № 221.

Посилання скаржника на неврахування практики Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 квітня 2023 року у справі №380/23397/21, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №154/3029/14-ц є необгрунтованим, оскільки вказані справи не є релевантними до цієї справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови керувався висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 30 листопада 2022 року у справі №600/6322/21-а ,від 22 грудня 2022 року у справі №160/22578/21, від 02 лютого2023 року у справі №200/15948/21, від 08 лютого 2023 року у справі №560/17141/21, від 16 березня 2023 року у справі № 200/16169/21, від 23 лютого 2023 року у справі № 160/23222/21, від 19 травня 2022 року у справі № 240/7496/20 , 08 листопада 2022 року у справі № 160/6085/20, від 21 вересня 2021 року у справах № 200/5038/20-а та № 160/6204/20, від 24 вересня 2021 року у справі № 160/6596/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 340/1673/20, від 25 листопада 2021 року у справі № 160/5745/20, від 25 січня 2022 року у справі № 160/6238/20, від 15 лютого 2022 року у справі № 480/3785/20, від 27 грудня 2022 року у справі № 640/10506/20, які повністю відповідають практиці вирішення спорів у даній категорії справ.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Аналізуючи оскаржувані судові рішення, Суд дійшов до висновку, що суди попередніх інстанцій розглянули справу №200/16176/21 відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

З урахуванням вищенаведеного у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі пункту 6 частини 1 статті 333 КАС України.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі №200/16176/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

О. Р. Радишевська