Справа № 420/7611/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7611/23
30 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю, -
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа № 420/7611/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 41 від 28.02.2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 24.01.1984 року по 13.09.1988 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

27 листопада 2023 року від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та з урахуванням висновків Одеського окружного адміністративного суду прийняли рішення про повторну відмову оскільки судовим рішенням не було зобов`язано призначити пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проігнорувавши те, що в судовому рішенні мотивувальної частини зазначено «Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788- ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV» також суд зазначив «Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у позивача відсутній пільговий стаж за Списком № 2 та страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року по справі № 420/11687/22, яке набрало законної сили, встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 від 14.08.1981 року має наступні записи: 11.09.1978 - 20.07.1981 навчання (2 р. 10 м. 20 д.), 10.08.1981 13.11.1981 робота електрозварником (3 м. 4 д.), 24.11.1981 14.11.1983 служба в рядах радянської армії (1 р. 11 м. 21 д.), 30.09.1988 18.04.1989 - робота електрозварником (6 м. 19 д.), 06.05.1989 01.10.1990 робота формовщиком ж/б конструкцій (1 р. 4 м. 26 д.), 02.10.1990 21.11.1991 - робота формовщиком ж/б конструкцій (1 р. 1 м. 20 д.), 23.08.1992 16.06.1996 робота електрогазозварником (3 р. 9 м. 24 д.), 17.06.1996 01.03.2005 - робота електрогазозварником (8 р. 8 м. 15 д.). Відтак, пільговий стаж позивача складає 20 років 8 місяців 29 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за списком №2. Суд визнав право ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії за списком № 2, однак Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві ігнорує це право та ставить перепони для його реалізації. Тому виконуючи рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не прийняло до уваги правову оцінку, наданої судом у рішенні.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Виконання рішення суду забезпечується, зокрема, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу приписів КАС України слідує, що встановлення судового контролю має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

При цьому, з аналізу приписів ст. 382 КАС України вбачається, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення лише щодо позовних вимог, які були задоволені відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили.

Верховний Суд в постанові від 11 червня 2020 року по справі № 640/13988/19 зазначив, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року по справі № 420/7611/23, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 41 від 28.02.2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 24.01.1984 року по 13.09.1988 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З наданих представником позивача документів вбачається, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року по справі № 420/7611/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022 року про призначення пенсії та прийнято рішення від 03.11.2023 року № 41, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за списком № 2 (6 років 3 місяців) та страхового стажу (28 років).

При цьому, звернення позивача із заявою в порядку статті 382 КАС України обумовлено прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення від 03.11.2023 року № 41.

Разом з тим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 року № 41 не було предметом розгляду по даній справі.

В той же час, у випадку незгоди з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023 року № 41 позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовною заявою в загальному порядку.

За таких підстав, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а тому заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, є негрунтованною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю по справі № 420/7611/23 (вхід. № 41832/23 від 27.11.2023 року), в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук