Справа № 344/16605/23
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/196/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Домбровської Г.В.

при секретарі с/з: Маланія Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Івано-Франківської міської ради,

Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про скасування постанови по справі про адміністративне

правопорушення

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_1 (надалі також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради (надалі також «Відповідач 1») про скасування постанови №09/432 адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП.

В ході розгляду справи до участі у справі в статусі співвідповідача залучено Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2023 року №09/432 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, без врахування всіх обставин та невірного застосування норм чинного законодавства, а тому вказане рішення підлягає скасуванню.

Як зазначив в судовому засіданні представник Позивача, висновок адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради щодо порушення ОСОБА_1 правил торгівлі алкогольними напоями є безпідставним, оскільки жодного продажу алкоголю у заборонений час 24.06.2023 року ОСОБА_1 не здійснювала.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представником відповідача подано до суду Відзив на позов, в якому вона заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні з підстав необґрунтованості.

Зокрема, заперечуючи проти позову, представник Відповідача в судовому засіданні покликалася на те, що оскільки Позивач вчинила адміністративне правопорушення, а саме здійснила продає пляшки горілки у заборонений час (о 08 год. 10 хв. 24.06.223 року), Позивача було у встановленому чинним законодавством порядку притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні з викладених у відзиві на позов підстав. Крім того, покликалася на пропуск Позивачем строку звернення до суду як на підставу залишення позовної заяви без розгляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (особа, якій згідно протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено продаж алкоголю в заборонений час) в судовому засіданні повідомив суду про те, що 24.06.2023 року в районі 08 го.00 хв. ним було придбано пляшку горілки у магазині «Чері», а не магазині «Їжачок», як про це вказали працівники поліції. На запитання суду щодо підстав та причин підписання ним пояснень, за змістом яких ним повідомлено працівників поліції про купівлю алкоголю в магазині «Їжачок», відповіді не надав.

Допитані судом в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є дільничними інспекторами поліції, повідомили суду, що 24.06.2023 року під час виконання службових завдань на відповідній території приблизно о 08:10 год. помітили чоловіка, яким виявився ОСОБА_2 , який ніс пляшку горілки. На запитання щодо місця та часу придбання ОСОБА_2 повідомив про те, що вказану пляшку ним незадовго до цього придбано у магазині «Їжачок». Продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 від пояснень та підписання протоколу відмовилася.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали та проаналізувавши пояснення Позивача, представника Відповідача, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі «КУпАП») порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затв. наказом МВС України №1376 від 06.11.2015р., до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

24 червня 2023 року ДОП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Мельничуком В.П. складено Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №785759, яким зафіксовано, що 24.06.2023 р. Близько 08:10 год. В м. Івано-Франківськ по вул. Івана Павла ІІ, 25 у приміщенні магазину Їжачок гр. ОСОБА_1 , яке є продавцем вказаного магазину, здійснила продаж гр. ОСОБА_2 пляшки горілки марки Калганофф об`ємом 0,25 л, чим порушила обмеження щодо продажу алкогольних засобів згідно наказу обласної військової адміністрації Івано-Франківської області від 04.04.2022 року №12 зі змінами.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано Главою 22 КУпАП.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

27 липня 2023 року адміністративною комісією при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради винесено Постанову №09/432 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення №09/432 від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень члени адміністративної комісії Виконкому Івано-Франківської міської ради, повинні системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи. Факт вчинення особою адміністративного правопорушення повинен бути предметом окремої та самостійної перевірки адміністративної комісії виконавчого комітету Відповідача, і такий факт повинен підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Як зазначено в Постанові по справі про адміністративне правопорушення №09/432 від 27 липня 2023 року, гр. ОСОБА_1 порушено правила торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, а саме 08.10 год. за адресою: вул. І.ПавлаІІ, 25 у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 : здійснено продаж ОСОБА_2 алкогольного напою пляшку горілки ємністю 0,25 л, що є порушенням обмежень щодо продажу алкогольних напоїв згідно п.1 наказу Івано-Франківської ОВА Ф№12 від 04.04.2022 р. (зі змінами), чим порушено ч.2 ст.156 КУпАП.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.

Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відомості про вчинення адміністративного правопорушення зазначаються у складеному відповідною особою протоколі, при цьому вимоги до його змісту визначені нормами КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як встановлено Судом з змісту оскаржуваної постанови, фактично висновок адміністративної комісії щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП ґрунтується на таких доказах: протокол №785759 від 24.06.2023 року, рапорт дільничого інспектора на ім`я начальника Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 24.06.2023 року, пояснення ОСОБА_2 від 24.06.2023 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на засіданні адміністративної комісії 27.07.2023 року присутніми не були, будь-яких пояснень не надавали.

Натомість, в ході судового розгляду справи щодо оскарження постанови ОСОБА_1 заперечувала щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, покликалася на те, що горілки марки Калганофф взагалі не було в продажу в магазині Їжачок станом на 24.06.2023 року.

Допитаний в судовому засіданні в статусі свідка громадянин ОСОБА_2 пояснив суду, що 24.06.2023 року ним придбано пляшку горілки Калганофф 0,25 л у магазині Чері. Він не є клієнтом магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вказану пляшку горілки ним в цьому магазині не придбавалося.

В ході ж розгляду даної адміністративної справи представником Відповідача належним чином не спростовано доводи Позивача щодо неправомірності притягнення її до відповідальності та відсутності доказів скоєння нею правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про відсутість станом на 24.06.2023 року у продажі в магазині Їжачок горілки марки Калганофф Відповідачем, як суб`єктом, на який покладено тягар доказування в даній справі, не спростовано.

Статтею ж 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічно й вказані обставини залишилися поза межею аналізу адміністративної комісії виконавчого комітету Відповідача, якою справу про адміністративне правопорушення розглянуто без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Натомість, Суд наголошує, що саме адміністративна комісія Відповідача, як орган, до компетенції якого відноситься притягнення особи до адміністративної відповідальності, зобов`язана зібрати належні докази на підтвердження наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення (як умову притягнення до відповідальності), або ж доказів, які таке спростовують.

Суд також бере до уваги те, що Позивач не була присутня на засіданні адміністративної комісії для надання пояснень, при цьому справу розглянуто за відсутності доказів її своєчасного сповіщення про засідання комісії 27.07.2023 року, що свідчить про наявність суттєвих порушень вимог КУпАП адміністративною комісією Івано-Франківської міської ради при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З оскаржуваної постанови не встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи мала можливість надати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката. Не міститься і посилання на своєчасність сповіщення ОСОБА_1 про дату і час засідання адміністративної комісії (як умову розгляду справи без її участі).

Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутності ОСОБА_1 і даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в матеріалах справи немає.

Натомість, наявна в матеріалах справи інформація щодо відправки адміністративною комісією кореспонденції (реєстр повідомлень) (а.с.34-35) містить посилання на номер поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 - НОМЕР_1 .

Згідно інформації на сайті Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html?barcode=590) поштове відправлення з номером НОМЕР_1 було вручено особисто адресату 08.08.2023 року.

Тобто, станом на 27.07.2023 року докази своєчасного сповіщення ОСОБА_1 були відсутні, а тому адміністративна комісія не могла здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про наявність суттєвих порушень вимог КУпАП, допущених адміністративною комісією Івано-Франківської міської ради при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови.

Суд зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення органом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

Комісія, як орган, що розглядав справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності всупереч вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також не встановила всіх обставин, що мають значення, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи в точній відповідності з законом.

Суд наголошує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок доказування правомірності свого рішення відповідно до ст. 77 КАС України покладається на суб`єкта владних повноважень.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, Суд приходить до висновку про відсутність відсутність у справі належних доказів події адміністративного правопорушення.

Постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради винесена необгрунтовано, без дотримання принципу рівності перед законом, без врахування права особи на участь у прийнятті рішень, а тому вона є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП закриттю згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язку доведення правомірності свого рішення Відповідачем не виконано.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що постанова №08/516 адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 30 червня 2021 року, якою на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання представника Відповідача щодо пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, Суд зауважує наступне.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження дати надсилання адміністративною комісією постанови на адресу ОСОБА_1 та отримання нею оскаржуваної постанови.

За твердженням Позивача, які не спростовано належними засобами доказування представником Відповідача, копію оскаржуваної постанови було отримано нею 08.08.2023 року.

Отримавши копію постанови, ОСОБА_1 , яка не була присутня на засіданні комісії під час винесення оскаржуваної постанови, звернулася до Відповідача щодо надання документів, на підставі яких було прийнято оскаржувану постанову, які отримано нею 25.08.2023 року.

В подальшому, як пояснила Позивач в судовому засіданні, вона реалізувала своє право на правову допомогу, звернулася до адвоката, яким підготовлено позов про оскарження даної постанови.

До суду ОСОБА_1 звернулася 08.09.2023 року.

Згідно загальновідомої інформації 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» прийнято рішення про введення в Україні воєнного стану з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Дія воєнного стану по всій території України неодноразово продовжувалася, і триває станом на час розгляду справи.

Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно пункту 1 частини першої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частина друга статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України).

Така правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 140/2046/19.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи все вищезазначене в сукупності, та зокрема, період введеного в державі воєнного стану; зважаючи на те, що ОСОБА_1 була відсутня на засіданні комісії, за результатами якого винесено оскаржувану постанову; документи, на підставі яких її було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримала 25.08.2023 року, після чого звернулася за юридичною допомогою; Суд не вважає, що пропуск строку звернення до суду на 3 дні (починаючи з 25.08.2023 року 10-денний строк оскарження сплив 4 вересня 2023 року) повинен бути перешкодою для доступу Позивачу до правосуддя, оскільки у конкретній ситуації це суперечитиме принципу справедливості. Невиправданих зволікань ОСОБА_1 з датою звернення до суду Судом не встановлено.

Отже, причини пропуску Позивачем строку звернення до суду Суд вважає поважними та знаходить підстави для його поновлення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 156 ч. 2, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 121-123, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №09/432 адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.