Справа № 380/17359/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 рокусправа №380/17359/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Західного територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_2 ) про скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), Західного територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 ) про скасування наказу, в якому просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачу строк звернення до Львівського окружного адміністративного суду;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 22.05.2023 №47 (по особовому складу);

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №761 від 13.06.2023 року «Про прийом посади командира 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з О та ОВДР №64) 2-го стрілецького батальйону (з О та ОВДО)»;

-зобов`язати Західне територіальне управління Національної гвардії України призначити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді, яка відповідає штатно посадовій категорії та тарифному розряду, який він мав на попередній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом позивача переведено на нижчу посаду. Позивач вважає такий наказ протиправним з підстав того, що відповідно до п. 96 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 року №1153/2008, не допускається переміщення на нижчі посади без згоди військовослужбовців з мотивів, пов`язаних із вагітністю, наявністю у них дітей віком до трьох років (до шести років ) або у зв`язку з тим, що вони є одинокими матерями (батьками) та мають дітей віком до чотирнадцяти років чи дітей інвалідів. Позивач та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження, який визнаний дитиною з інвалідністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, подав відзив на позовну заяву (вх. №65720 від 28.08.2023 року), де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Підставами для звільнення посади Позивача стали: - проведення організаційно-штатних заходів та висновок військово-лікарської комісії.

Відповідно до довідки ВЛК від 26.12.2022 року №214 Позивача визнано обмежено придатним до військової служби та йому протипоказано здійснення військової служби зі значним психоемоційним навантаженням, а також рекомендована корекція харчування.

Позивача було переміщено на нижчу посаду на підставі положень, що передбачені абз. 2 пп. 3 п. 82 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення) де визначено, що призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

На думку Позивача він не мав бути переміщений на нижчу посаду, аргументуючи таку свою позицію посиланням на п. 96 Положень, де закріплено, що не допускається переміщення на нижчі посади без згоди військовослужбовців з мотивів, пов`язаних із вагітністю, наявністю у них дітей віком до трьох років (до шести років ) або у зв`язку з тим, що вони є одинокими матерями (батьками) та мають дітей віком до чотирнадцяти років чи дітей інвалідів. Поряд з цим, Позивач у позовній заяві зазначає наступне: «Позивач та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , 2010 року народження, який визнаний дитиною з інвалідністю. Пунктом 96 Положень передбачено, що не допускається переміщення на нижчі посади військовослужбовців у зв`язку з тим, що вони є або одинокою матір`ю або батьком і мають дітей віком до чотирнадцяти років чи дітей інвалідів, а не обома батьками, які перебувають у шлюбі.

Таким чином, посилання Позивача на п. 96 Положень в якості аргументу щодо незаконності переміщення кого на нижчу посаду у зв`язку із тим, що він зі своєю дружиною ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 2010 року народження, якого визнано дитиною з інвалідністю недоречні. Зазначений аргумент мав би місце у випадку, якщо би Позивач був одиноким батьком.

Відповідної позивача було переміщено на нижчу посаду на підставі довідки ВЛК від 26.12.2022 року №214 про визнання позивача обмежено придатним до військової служби та протипоказання йому здійснення військової служби зі значним психоемоційним навантаженням, законно та обґрунтовано.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії №214 від 26.12.2022 року ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. Протипоказана служба із значними психоемоційними навантаженнями; рекомендована корекція харчування.

У зв`язку із проведенням у військовій частині НОМЕР_1 організаційно-штатних заходів (наказ КНГУ від 08.05.2023 року № 339 дек ) та на підставі висновку військово-лікарської комісії, згідно якого майор ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби та йому протипоказана служба із значним психоемоційним навантаженням, рекомендована корекція харчування (довідка ВЛК від 26.12.2022 року № 214) , керуючись п. 3 ст. 82, ст. 90, абз. 2 ст. 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військовою частиною НОМЕР_1 направлено телеграму до Західного територіального управління НГУ для вирішення питання щодо призначення майора ОСОБА_1 на відповідну посаду.

Наказом начальника Західного територіального управління НГУ від 22.05.2023 року №47 (по особовому складу) «Про призначення майора ОСОБА_1 (Г-0034220) - командиром 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з О та ОВДО № 65) 2-го стрілецького батальйону (з О та ОВДО) військової частини НОМЕР_1 » та наказом Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №761 від 13.06.2023 року «Про прийом посади командира 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з О та ОВДО № 65) 2-го стрілецького батальйону (з О та ОВДО)», Позивача призначено на нижчу посаду.

Вважаючи винесення наказу начальником Західного територіального управління Національної гвардії України від 22.05.2023 №47 (по особовому складу) та наказу командиром Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №761 від 13.06.2023 року «Про прийом посади командира 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з О та ОВДР №64) 2-го стрілецького батальйону (з О та ОВДО)» протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації. В подальшому Указами Президента України неодноразову продовжувався військовий стан, який діє станом на даний час.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. (далі по тексту - Положення №1153/2008, або Положення).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 12 Положення № 1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Розділом IV Положення № 1153/2008 врегульовано порядок призначення на посади та звільнення з посад.

Положенням № 1153/2008 визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду, зокрема, такі види посад, як: вищі, рівнозначні та нижчі посади (п.82).

Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення № 1153/2008 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Так, підпунктом 3 пункту 82 Положення № 1153/2008 визначено підстави за яких військовослужбовця може бути призначено на нижчі посади, а саме:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Відповідно до підпункту 6 пункту 82 Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Разом з тим, абзацом 2 пункту 257 Положення № 1153/2008 вказано, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Пунктом 112 цього Положення встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (по особовому складу) від 22.05.2023 №47 прийнятий відповідно до пунктів 82, 90, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

В ході судового розгляду судом не встановлено наявності обставин, наведених у пункті 112 Положення №1153/2008, які виключають можливість переведення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади без згоди військовослужбовців.

Необхідно зазначити, що в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на п. 96 Положення відповідно до якого не допускається переміщення на нижчі посади без згоди військовослужбовців з мотивів, пов`язаних із вагітністю, наявністю у них дітей віком до трьох років (до шести років - за медичними показниками), або у зв`язку з тим, що вони є одинокими матерями (батьками) та мають дітей віком до чотирнадцяти років чи дітей-інвалідів.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 є одиноким батьком, який виховує дитину до чотирнадцяти років або дитину-інваліда.

Також, як встановлено судом з рапорту начальника відділення кадрів Військової частини НОМЕР_1 , в особовій справі майора ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність у нього дитини з інвалідністю до 18 років.

Відтак, враховуючи вищезазначені обставини справи, переміщення майора ОСОБА_1 з посади командира 1-ї стрілецької роти (з охорону об`єкту №58) 1-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) ВЧ НОМЕР_1 , командиром 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) ВЧ НОМЕР_1 проведено відповідно до норм чинного законодавства України.

З огляду на наведене, наказ начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 22.05.2023 №47 (по особовому складу) прийнято відповідачем правомірно, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Враховуючи вище викладене, задоволенню не підлягає похідна вимога визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №761 від 13.06.2023 року «Про прийом посади командира 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з О та ОВДР №64) 2-го стрілецького батальйону (з О та ОВДО)».

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Західного територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_2 ) про скасування наказу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна