Справа № 440/8035/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
28 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8035/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Костенко Г.В.,
за участю: секретаря судового засідання Гриценко А.О.,
представника заявника (відповідача) Дворцова В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №440/8035/23 за адміністративним позовом Кам`янопотоківської сільської ради до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" про визнання протиправним та скасування висновку,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 по справі №440/8035/23 відмовлено в задоволенні позову Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, буд. 19, с.Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, рнокпп 22547199) до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35, м.Київ, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35, м.Київ, ) про визнання протиправним та скасування висновку повністю.

14.11.2023 до суду надійшла заява представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" про ухвалення додаткового рішення у справі №440/8035/23, яким просить стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" витрати на правничу допомогу у сумі 70000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.11.2023 розгляд вказаної заяви призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11:45 28.11.2023 в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду.

23.11.2023 до суду надійшли заперечення Кам`янопотоківської сільської ради щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача наголошує про безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 70000,00 грн, оскільки ТОВ "Придніпровський гранітний кар`єр" не надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), які були вчиненні адвокатом під час надання правової допомоги у межах справи №440/8035/23. Педставник просить зменшити заявлений розмір витрат до 1000,00 грн.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" просила стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" витрати на правничу допомогу у сумі 70000,00 грн.

Представник Кам`янопотоківської сільської ради у наданих до суду запереченнях щодо заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу просив здійснити розгляд за відсутності представника.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №440/8035/23, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Частиною сьомою статті 139 КАС встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, зі змісту заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу вбачається, що 23.10.2021 між адвокатським об`єднанням "Київська правнича компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" укладено договір про надання правничої допомоги №23-10/21.

07.07.2023 укладено додаткову угоду №2 до вищезазначеного договору. Пунктом 2 додаткової угоди №2 визначено, що вартість робіт складає 70000,00 грн.

На підставі зазначеного договору та додаткової угоди сторони склали акт надання послуг №58 від 09.11.2023, згідно яких адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, розмір гонорару складає 70000,00 грн. Перелік правничої допомоги, що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання вказані у детальному описі робіт, виконаних адвокатом.

Суд зазначає, що вказані вище документи оформлені належним чином, є взаємопов`язаними, містять посилання на адміністративний позов, що був пред`явлений до суду, вартість та перелік наданих адвокатом послуг, які віднесені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI до правничої допомоги.

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Кодекс адміністративного судочинства не передбачає стягнення судових витрат на правову допомогу відповідачу, який не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволенні позову суб`єкту владних повноважень - позивачу, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вказана стаття передбачає можливість здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем у справах, де позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №2040/6997/18.

Підсумовуючи викладене, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною із заявленою, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 7000,00 грн.

Таким чином, з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" підлягають стягненню понесені ним судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 241-243, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" про ухвалення додаткового рішення у справі №440/8035/23 - задовольнити частково.

У справі №440/8035/23 Кам`янопотоківської сільської ради (вул. Миру, буд. 19, с.Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, рнокпп 22547199) до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35, м.Київ, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 35, м.Київ, ) про визнання протиправним та скасування висновку ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Кам`янопотоківської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар`єр" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень).

У задоволенні іншої частини заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 30 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко