Справа № 160/18735/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі: секретаря судового засідання представника позивача представника відповідача-1 представників відповідача-2 Носенко К.В. Шпакової Т.С. Борисенко А.О. Гетьманенко О.П. Цешинської А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1-Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 2-Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування наказів та поновлення на попередній посаді,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до 1- Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» (зі змінами, внесенеми наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 17.07.2023 року № 463 о/с) від 14.07.2023 року № 458 о/с, яким відповідно до частин 1,7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» проведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 17 липня 2023 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0050001), звільнивши з посади старшого інспектора кадрового забезпечення полку особового призначення;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області «По особовому складу» від 17.07.2023 року №298 о/с, яким відповідно до частин 1,7 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 (0050001), який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим інспектором сектору кадрового забезпечення Волноваського районного відділу поліції з 17 липня 2023 року;
- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора кадрового забезпечення полку особового призначення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 17 липня 2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю спірних наказів. На переконання позивача підстави для звільнення його з посади та призначення на нижчу посаду та в іншу місцевість були відсутні. Аргументація про переміщення з підстав інтересів служби є необґрунтованою, оскільки переведення позивача на роботу в іншу місцевість відбулось без його згоди , за відсутності дисциплінарних стягнень.
17.08.2023 через систему «Електронний суд» від Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач-2, вважаючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, вказав наступне.
Призначення позивача на посаду старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.
Позивач проходить службу в поліції, є поліцейським, тобто особою, наділеною в силу приписів Закону № 580-VIII певним колом обов`язків. Він у встановленому порядку склав Присягу, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, тобто свідомо взяв на себе обов`язок безперервно бути готовим стати на захист прав і свобод людини на всій території України.
Свою позицію позивач обґрунтовує нормами КЗпП України, проте відповідач вважає таку позицію хибною та неприйнятною з огляду на правовий принцип "lex specialis derogat generalі" (спеціальний закон скасовує дію загального закону).
Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 у справі № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) визначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Так, ще у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно з якою у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі. На даний час Верховний Суд від цієї позиції не відступав.

Закон № 580-VIII серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського. Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону № 580-VIII). В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області на виконання ухвали суду подано також клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

23.08.2023 і 05.09.2023 Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулось із заявою про продовження строків для подання відзиву на позовну заяву.

29.08.2023 в підготовче засідання учасники справи повідомлені належним чином, не з`явились. Судом на місці ухвалено збільшити термін підготовчого провадження на 30 днів і ухвалено відкласти розгляд справи на 19.09.2023 об 10:00 год.

05.09.2023 від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач-1 не погоджується з доводами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими і безпідставними виходячи з наступного.

У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України воєнного стану, з метою забезпечення діяльності поліції та ефективного виконання нею завдань в умовах воєнного стану, Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії режиму воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-ІХ до ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» внесені відповідні зміни та доповнення.

Положення ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» свідчать, що на період введення в Україні воєнного стану здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагає згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейські мають спеціальний статус особливо під час дії воєнного стану, і приймаючи присягу поліцейського, позивач взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні ними служби в поліції, і яких вони повинні безумовно дотримуватися, оскільки згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

19.09.2023 від позивача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки виникла потреба у додатковому часі для підготовки відповіді на відзив.

19.09.2023 в підготовче засідання учасники справи, повідомлені належним чином не з`явились.

За клопотанням позивача підготовче засідання відкладено на 03.10.2023 об 10:15 год.

03.10.2023 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Позивач підтримує позовні вимоги та вказує, що відповідачами не дотримано процедури за якої працівники поліції можуть бути переміщені для виконання своїх завдань до зони активних бойових дій, яким на сьогодні є Волноваський район, до відділення поліції якого переведено позивача.

Позивач вважає, що відповідач-1 помилково посилається на п. 2 ч.1 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», так як вказаний пункт має тимчасову дію (тобто, переміщення є тимчасовим на період воєнного стану та 60 діб після цього), однак, переміщення позивача здійснено на постійній основі, що є протиправним та суперечить змінам, на які посилається відповідач.

03.10.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення.

Відповідач зазначає, що спірне переміщення відбулось відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», а саме за ініціативою керівника органу поліції, який порушив питання про переміщення.

Твердження представника позивача про те, що у листі ГУНП в Донецькій області вказано, що переведених поліцейських буде направлено для несення служби на деокуповані території не дійсним обставинам справи. У листі ГУНП в Донецькій області в обґрунтуваннях необхідності переведення поліцейських до територіальних підрозділів поліції ГУНП в Донецькій області зазначено, зокрема, несення служби на деокупованих територіях, а не виключно.

Посилання представника позивача на норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», виходячи з принципу пріоритету спеціального законодавства над загальним, є безпідставним. Вказаний Закон не є нормативно-правовим актом з питань проходження служби в поліції, отже не може бути застосований до цих правовідносин.

31.10.2023 представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання без його участі і участі позивача.

31.10.2023 судом закрито підготовче провадження у справі і призначено судовий розгляд на 14.11.2023 об 10:00 год.

14.11.2023 в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 до 14.07.2023 проходив службу на посаді старшого інспектора відділу кадрового забезпечення полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі доповідної записки від 14.07.2023 №20/2821 і листа Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023, наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с по особовому складу підполковника поліції ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Донецькій області від 17.07.2023 №298 о/с по особовому складу відповідно до частин 1, 7, 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 старшим інспектором сектору кадрового забезпечення Волноваського районного відділу поліції з 17 липня 2023 року.

Підставою для видачі наказу слугували: накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с і від 17.07.2023 №463 о/с, подання Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023.

Позивач ознайомлений з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с під підпис 16.07.2023, що підтверджується матеріалами справи та проінформовано про необхідність прибути 17.07.2023 за адресою: вул. Мандрика, 7, м. Покровськ Донецької області.

Даний факт позивачем не заперечується.

Позивач вважає прийняті відносно нього накази про звільнення з посади та про переведення в іншу місцевість без його згоди незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону №580-VIII).

За визначенням у ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 3, ч. 4 ст. 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 60 Закону № 580-VIII, відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

За ст. 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження.

Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст. 65 Закону № 580-VIII, передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліцій нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до змісту ч. 7 ст. 65 Закону № 580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

За приписами ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч.9 ст. 65 Закону № 580-VIII).

Зі змісту Закону №580-VIII переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції з метою забезпечення більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, можливе за умови, якщо спеціальне звання за займаною ним посадою відповідає спеціальному званню посади, на яку він переміщується.

Згідно ч. 2 ст. 80 Закону №580-VIII граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Судом встановлено, що на день прийняття оскаржуваного наказу №458 о/с від 14.07.2023 позивач обіймав посаду інспектора відділу кадрового забезпечення полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Спірним наказом позивача переведено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

В подальшому оскаржуваним наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №298 о/с від 17.07.2023 підполковника поліції ОСОБА_1 призначено старшим інспектором сектору кадрового забезпечення Волноваського районного відділу поліції.

Суд при цьому враховує, що відповідно до Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказу Національної поліції України від 04.12.2015 №142, посадам «старший інспектор» управління, відділу та відділення поліції і «старший інспектор» стройового підрозділу поліції відповідає граничне спеціальне звання «капітан поліції», тобто вказані посади є рівнозначними.

Тобто, позивача було переведено на рівнозначну посаду.

Відповідно до приписів статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За змістом п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 1235).

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Суд зазначає, що Закон № 580-VIII є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.

Отже, в даному випадку основним та ключовим моментом на думку суду є те, що поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, а саме туди де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього (п. 2 розділу ІІ Закону №2123-ІХ).

З матеріалів справи вбачається, що окрім подання про переміщення поліцейських для подальшого проходження служби на підставі частин 1, 8 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію», Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області отримано лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 №1743/01/12-2023. У вказаному листі зазначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%),зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7%), слідства -186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції -254 одиниці (23,7%), цим самим збільшуючи навантаження поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпеченні виконання ними своїх службових обов`язків.

У листі також зазначено, що з початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим Головне управління Національної поліції в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище некомплект органу поліції хоча б на 5%.

14.07.2023 на підставі рапорту т.в.о. начальника УКР ГУНП в Дніпропетровській області, в якому було запропоновано перевести, зокрема, позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області була підготовлена доповідна записка на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Таким чином, відповідачем підтверджено факт переміщення позивача у зв`язку з інтересами служби під час дії воєнного стану в Україні.

Судом не приймаються аргументи позивача щодо відсутності його згоди на переміщення та застосування приписів КЗпП України, оскільки ст. 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби.

Вказана норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.

Стаття 32 КЗпП України визначає, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що за ст.3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

У період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" прийняття цього законопроекту створить умови для належного функціонування підприємств та установ в умовах воєнного часу, шляхом дерегуляції окремих умов трудових відносин, оперативного залучення працівників до виконання роботи, усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили.

Законом України №2102-IX від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб., який неодноразово був продовжений.

Так, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023 №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, відтак, аргументи позивача (з посиланням на практику Верховного Суду, що сформована до внесення таких змін) про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів КЗпП України є неприйнятними.

У рішенні від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.

У спірному випадку, як вже зазначено судом, частину 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Судом враховується правова позиція Верховного Суду, сформульована у постанові від 25.05.2023 у справі №620/3663/19, в якій вказано: «…оскільки після 01 травня 2022 року законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону №580-VIII у попередній редакції, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі.»

Верховним Судом наведені також висновки щодо згоди поліцейського на переміщення на рівнозначну посаду:

«…серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.

33. Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону №580-VIII).

34. В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

35. При цьому пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість…»

39. Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 вказано, що якщо у різних постановах Верховного Суду викладені різні правові висновки зі спірного питання, то суд керується саме останньою правовою позицією Верховного Суду.

Щодо застосування правових висновків Верховного Суду, на які посилається позивач, то такі не можуть бути застосовані у цих правовідносинах через те, що вони були зроблені у правовідносинах, які виникли ще до внесення змін у Закон № 580-VIII.

Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції (зокрема - у Головному управлінні Національної поліції, куди було призначено позивача) для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Твердження позивача про те, що при спірному переведенні не враховано, що позивач проживає у м. Дніпрі і здійснено його переведення до Волноваського РПВ ГУНП в Донецькій області, що розташований на території Донецької області, при тому, що деякі працівники ГУНП в Донецькій області дислокуються в орендованих трьох приміщеннях у м. Дніпрі, не приймаються судом. Головним управлінням Національної поліції пояснено, що у м. Дніпрі дислокуються деякі підрозділи апарату Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в яких відсутня нагальна потреба в комплектуванні та які за своїм функціоналом в своїй більшості виконують функцію забезпечення. Некомплект поліцейських склався саме в підрозділах поліції, які обслуговують відповідні території в Донецькій області, про що зазначено у листі. Враховуючи інтереси служби, переміщення відбулось до того територіального підрозділу, де наявний некомплект.

Суд відхиляє твердження позивача, що його переведено на територію де ведуться активні бойові дії.

Місцем дислокації особового складу Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області визначено м. Покровськ Донецької області.

Відповідно до підп.в 1.2 п. 1 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, Покровська міська територіальна громада з 24.02.2022 внесена до переліку територій можливих бойових дій, а не активних.

Суд при розгляді справи також враховує, що Законом України від 15 .03. 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

За підп.1 п. 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до покладених на неї завдань, поліція, зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII).

В ст. 24 Закону №580-VIII наведені додаткові повноваження поліції.

Так, ч. 2 вказаної статті встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Суд вважає необхідним зазначити, що переведення позивача слугувало не тільки цілям, поставленим керівництвом держави перед Національною поліцією України, та необхідністю виконання завдань поліції, передбачених Законом № 580-VIII, а й мало на меті забезпечення дотримання прав і свобод людей, гарантованих їм Конституцією України, отже не може бути визнаним неефективним, або таким, що не відповідає інтересам служби.

Таким чином, твердження позивача що відсутність від нього попередньої згоди на переведення в іншу місцевість є підставою для скасування спірних наказів, є безпідставними і не ґрунтуються на вищенаведених положеннях чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат на виконання ст. 139 КАС України, не проводиться.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до 1- Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 2- Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування наказів та поновлення на попередній посаді-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Врона