Справа № 200/1630/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року справа №200/1630/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року (повне судове рішення складено 31 липня 2023 року) у справі № 200/1630/23 (суддя в І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий засобами поштового зв`язку, в якому позивач просила суд: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області стосовно: здійсненого розрахунку підземного за Списком № 1 стажу годувальника ОСОБА_2 за провідною шахтарською професією "прохідник" в загальній кількості 11 років 04 місяці 14 днів; здійсненого розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки; здійсненого розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн; здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн.; зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника з 25 січня 2023 року, з урахуванням висновків суду у справі стосовно: підтвердження права на зарахування до підземного за Списком № 1 стажу годувальника ОСОБА_2 усіх періодів його роботи за провідною шахтарською професією "прохідник" згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ; підтвердження права ОСОБА_1 на розрахунок середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки; підтвердження права ОСОБА_3 на розрахунок пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 (з якої має бути визначена моя пенсія у разі втрати годувальника) у розмірі 80 відсотків його середньої заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; наявного у ОСОБА_1 права на здійснення виплат з урахуванням раніше виплачених сум пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 25 січня 2023 року.

Позов обґрунтований тим, що на підставі її заяви від 25 січня 2023 року відповідач здійснив перевід ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - її чоловіка ОСОБА_2 .

В березні 2023 року позивач отримала від ГУ ПФУ в Донецькій області лист № 3071-2020/К-02/8-0500/23 від 03 березня 2023 року стосовно призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

З цього листа позивачка дізналась, що під час розгляду її заяви від 25 січня 2023 року про перевід з одного виду пенсії на інший: - відповідач зарахував до підземного за Списком № 1 стажу годувальника ОСОБА_2 лише 11 років 04 місяці 14 днів його роботи за провідною шахтарською професією "прохідник"; - під час розрахунку суми пенсії годувальника ОСОБА_2 (з якої була розрахована пенсія ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника) відповідач обрахував його середню заробітну плату в загальній сумі лише 14073,75 грн (із розрахунку: 2,27498 - особистий коефіцієнт заробітної плати годувальника * 6186,32грн середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки); - ОСОБА_1 призначено з 25 січня 2023 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. (із розрахунку 50% від пенсії годувальника ОСОБА_2 5330,20 грн.).

Вважає вказані дії протиправними, оскільки відповідач фактично зменшив фактичний стаж годувальника, неправильно обрахував середню заробітну плату годувальника, що призвело до заниження розміру пенсії позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо: розрахунку підземного за Списком № 1 стажу годувальника ОСОБА_2 за провідною шахтарською професією "прохідник" в загальній кількості 11 років 04 місяці 14 днів; розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки; розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн; здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника з 25 січня 2023 року, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати в частині визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо здійсненого розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки і як наслідок здійсненого розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн та здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 25 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 з урахуванням при розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2022 роки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі відповідача, задовольнити частково.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, перебуває на обліку ГУ ПФУ в Донецькій області та з 21 січня 2013 року отримувала пенсію за віком.

25 січня 2023 року позивачка звернулася через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивачки та додані до неї документи відповідно до принципу екстериторіальності розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 з 25 січня 2023 року було переведено на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% від розміру пенсії годувальника ОСОБА_2

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду через веб-портал ПФУ із заявою щодо переходу на пенсію по втраті годувальника.

Листом ГУ ПФУ в Донецькій області № 3071-2020/К-02/8-0500/23 від 03 березня 2023 року позивачку повідомлено, що: стаж годувальника розраховано відповідно до статті 24 Закону №1058, та складає 37 років 08місяців 12 днів, в тому числі додатковий стаж - 11 років 04 місяці 14 днів; під час розрахунку суми пенсії годувальника ОСОБА_2 (з якої була розрахована пенсія ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника) відповідач обрахував його середню заробітну плату в загальній сумі 14073,75 грн. (із розрахунку: 2,27498 - особистий коефіцієнт заробітної плати годувальника * 6186,32грн середня заробітна плата в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки); ОСОБА_1 призначено з 25 січня 2023 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. (із розрахунку 50% від пенсії годувальника ОСОБА_2 5330,20 грн).

Вважаючи дії щодо: обрахунку стажу годувальника ОСОБА_2 за провідною шахтарською професією "прохідник" в загальній кількості 11 років 04 місяці 14 днів; розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн. середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки; розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн. і як наслідок призначенні їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У пункті 5 рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 cт.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.02.2013 по 21.02.2014 за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (яка визначає умови призначення пенсії за віком).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника в незалежності від того, який вид пенсії він отримував за життя.

Судом встановлено, що позивача отримувала пенсію за віком, позивач надала до Пенсійного фонду України 25 січня 2023 року заяву про перехід на пенсію по втраті годувальника, за наслідком розгляду якої позивачу призначено пенсію по втраті годувальника, виходячи із пенсії за віком ОСОБА_2 для обчислення якої використано середній заробіток за 2014-2016 роки.

Відповідачем у відзиві зазначено, що при обчисленні пенсії за віком позивача, яку вона отримувала до призначення їй пенсії по втраті годувальника, використовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки. Такий самий показник використано і при обчисленні їй пенсії по втраті годувальника.

Такі твердження відповідача суд першої інстанції вважав безпідставними, оскільки за приписами ч. 1 ст. 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, виходячи із пенсії за віком померлого годувальника, а не пенсії за віком особи, яка звернулась за призначенням їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де:П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 01.01.2018 по 31.12.2018, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, для обчислення пенсії за віком, у тому числі померлого годувальника (із якої в даному випадку обчислена пенсія позивача по втраті годувальника), застосовується заробітна плата (дохід), у формулі визначення якої використовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Звернення за призначенням пенсії у даному випадку відбулось 25 січня 2023 року, саме при розгляді цього звернення була обчислена пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач не виказувала бажання щодо обчислення пенсії зі застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Підставами для використання при обчисленні позивачу спірної пенсії середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 року відповідач 2 визначив п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058.

Відповідно до п. 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку не мав місце перерахунок пенсії, а пенсія за віком померлого годувальника була обчислена вперше за Законом № 1058 при розгляді відповідачем заяви позивача про перехід на пенсію по втраті годувальника від 25 січня 2020 року. Зважаючи на викладене, вимоги позивача в частині визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо здійсненого розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки і як наслідок здійсненого розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн та здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 25 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 з урахуванням при розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2022 роки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини першої ст. 37 Закону № 1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Оскільки заява позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області фактично стосувалась призначення пенсії по втраті годувальника у розмірі 50 % від того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2022 роки.

Аналогічна правова позиція щодо визначення одного і того же виду пенсії за віком відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення" та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладена в постановах Верховного Суду від 06.12.2021 року у справі № 185/951/17, від 31.05.2020 року у справі № 348/1296/17, від 31.05.2019 року у справі № 314/272/17 та інші аналогічні справи.

Отже, розмір пенсії по втраті годувальника розраховується з розміру пенсії померлого годувальника, який би останній отримував на час звернення осіб, які мають право на призначення такого виду пенсії.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 09.09.2008 року та отримував пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення розраховану відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

01.10.2017 року вступив в дію Закон України від 03.10.2017 № 2148 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій.

Згідно п.4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Отже, при розрахунку пенсії по втраті годувальника з пенсії за віком померлого годувальника застосовується той розрахунок пенсії за віком, який би отримував померлий годувальник на час звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника осіб, які мають право на зазначений вид пенсії, в даному випадку, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % .

Аналогічна правова позиція щодо розрахунку пенсії по втраті годувальника з розміру пенсії за віком померлого годувальника який останній би отримував на час звернення осіб, які мають право на призначення пенсії по втраті годувальника, викладена в постанові Верховного Суду від 17.08.2021 року у справі № 338/1460/16-а.

Судом першої інстанції не враховано того факту, що при призначенні пенсії по втраті годувальника, пенсія розрахована з пенсії за віком померлого годувальника, яка йому була призначена з 09.09.2008 року та розрахована відповідно до Закону України № 1058, отже відбулося не первинне призначення пенсії за віком померлому годувальника, а визначений розмір, який би отримував померлий годувальник з урахуванням всіх змін в законодавстві з часу смерті до часу звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника особами, які мають право на такий вид пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо здійсненого розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки і як наслідок здійсненого розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн та здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн. та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 25 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 з урахуванням при розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2022 роки, слід скасувати і відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В частині вимог щодо підтвердження права на розрахунок пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 у розмірі 80 відсотків його середньої заробітної плати (доходу) та позовні вимоги до ГУ ПФУ в Донецькій області рішення суду сторонами не оскаржується, а тому з урахуванням частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача в цій частині підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду зміні як в резолютивній, так і в мотивувальній частинах.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/1630/23 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/1630/23 змінити в мотивувальній частині, а також в абзаці другом резолютивної частини слова і цифри «розрахунку середньої заробітної плати годувальника ОСОБА_2 із застосуванням 6186,32 грн середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки; розрахунку пенсії за віком годувальника ОСОБА_2 в сумі 5330,20 грн; здійсненого розрахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в сумі 2665,10 грн.» - виключити.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 200/1630/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення 30 листопада 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко