Справа № 200/4976/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року справа №200/4976/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 р. у справі № 200/4976/22 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати Рішення від 12.09.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 05.09.2022 та зарахувати: до страхового стажу роботи періоди роботи з 30.08.1986 по 28.10.1986 та з 05.05.1989 по 30.09.1992, до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2 періоди роботи з 30.09.1992 по 25.01.1993, з 26.01.1993 по 16.02.1995, з 14.11.1995 по 23.06.1998, з 24.06.1998 по 30.06.2002, з 01.07.2002 по 28.11.2005, з 01.12.2005 по 31.01.2006, з 01.02.2006 по 16.07.2015;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.09.2022 № 49 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов. м. Харків, 61022, ) розглянути повторно заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 05.09.2022 року з зарахуванням до страхового стажу роботи періоди роботи з 30.08.1986 по 28.10.1986 та з 05.05.1989 по 30.09.1992; та до стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 п .2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2 періоди роботи з 30.09.1992 по 25.01.1993, з 26.01.1993 по 16.02.1995, з 14.11.1995 по 23.06.1998, з 24.06.1998 по 30.06.2002, з 01.07.2002 по 28.11.2005, з 01.12.2005 по 31.01.2006, з 01.02.2006 по 16.07.2015.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов. м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на підставі наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_2 склав 24 роки 06 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи по списку №2 - відсутній. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 30.08.1986 по 28.10.1986 та з 05.05.1989 по 30.09.1992 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки записи заведено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не читабельна печатка на титульній сторінці та при звільненні з першої організації. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в пільговій довідці №771-11 від 22.11.2021, оскільки підприємство "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" не є правонаступником підприємств ДВАТ"ЦЗФ "Курахівська", ТОВ "Плюс і К", ВАТ "Павлоград вугілля" "ЦЗФ "Курахівська",ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а є лише зберігачем даних, тому не мають права видавати пільгові довідки за період роботи на вищезазначених підприємствах.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач, 05.09.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах..

05.11.2011 позивач звернулася з заявою про призначення пенсії відповідно до частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.09.2022 № 49 відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи позивачки. загальний страховий стаж ОСОБА_2 склав 24 роки 06 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи по списку №2 - відсутній.. Крім того, до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 30.08.1986 по 28.10.1986 та з 05.05.1989 по 30.09.1992 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки записи заведено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не читабельна печатка на титульній сторінці та при звільненні з першої організації. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в пільговій довідці №771-11 від 22.11.2021, оскільки підприємство "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" не є правонаступником підприємств ДВАТ"ЦЗФ "Курахівська", ТОВ "Плюс і К", ВАТ "Павлоград вугілля" "ЦЗФ "Курахівська",ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а є лише зберігачем даних, тому не мають права видавати пільгові довідки за період роботи на вищезазначених підприємствах.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_1 , втсановлено, що 30.08.1986 позивач прийнята укладчиком-перевозчиком, 28.10.1986 звільнена за власним бажанням запис 1-2; з 05.05.1989 позивачка прийнята поваром, 30.09.1992 звільнена за власним бажанням- запис 3-4; з 30.06.1992 по 25.01.1993 прибиральник виробничих приміщень основне виробництво- -запис 5; з 26.01.1993 по 16.02.1995 машиніст конвеєрів 2 розряду основне виробництво запис 6-7; з 14.11.1995 по 23.06.1998 машиніст конвеєрів 2 розряду основне виробництво-запис 8; з 24.06.1998 по 30.06.2022 машиніст насосних установок 3 розряду основного виробництва запис 9-12; з 01.07.2002 по 28.11.2005 машиніст насосних установок 3 розряду основного виробництва запис 13-14; з 01.12.2005 по 31.01.2006 та з 01.02.2006 по 16.07.2015 машиніст насосних установок 3 розряду основного виробництва запис 15-18 .

Відповідно до довідок ТОВ ДТЕК Курахівська ЦЗФ №195-09 від 15.09.2022 та №771-11 від 22.11.2021 підтверджено, що ОСОБА_1 працювала:

-центральній збагачувальній фабриці « Курахівська»: за період з 30.09.1992 по 25.01.1993 року виконувала роботи прибиральника виробничих приміщень основного виробництва, зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 1173 від 22.08.1956 ; за період з 26.01.1993 по 16.02.1995 року виконувала роботи машиніста конвеєра 2 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 1173 від 22.08.1956 року. Постанова КМУ № 162 від І 1.03.1994 р.; за період з 14.11.1995 по 23.06.1998 року виконувала роботи машиніста конвеєра 2 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р.; за період з 24.06.1998 по 27.02.1997 року виконувала роботи машиніста насосних установок 3 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р.

-ДВАТ «ЦЗФ « Курахівська»: за період з 28.02.1997 по 30.06.2002 року виконувала роботи машиніста насосних установок 3 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 р.

-ТОВ « Полюс і К»: за період з 01.07.2002 по 28.11.2005 року виконувала роботи машиніста насосних установок 3 розряду основного виробництва-зайнятого у виробництві концентрату, в тому' числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 р.

-ВАТ «Павлоградвугілля» філія «ЦЗФ «Курахівська»: за період з 01.12.2005 по 31.01.2006 року виконувала роботи машиніста насосних установок 3 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 р.

-ТОВ «ЦЗФ «Курахівська»: за період з 01.02.2006 по 16.07.2015 року виконувала роботи машиніста насосних установок 3 розряду основного виробництва зайнятого у виробництві концентрату, в тому числі вугільного, що передбачено Списком 2 підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 р.

Основа для видачі довідки : особова картка, накази, розрахункові особові рахунки.

Накази про атестацію робочих місць: №24 від 16.02.1995р., № 3 від 06.01.2000р.. №2а від 03.07.2002р.. №97 від 06.06.2003р..№2 від 03.12.2005р.. №1 від 01,12.2005р.. №183/1 від 24.11.2006р.. №1 від 01.02.2006р.. №2 від 01.02.2006р.. №187-1 від 01.12.2006р.. №82 від 30.05.2008, №І77/Гвід

05.06.2013р.. №166/1 від 28.05.2013р.. №168/1 від 30.05.2013р..№294 від 01.10.2013р.. №107/2 від 01.06.2014р.

Додаткові відомості: відпуска без збереження заробітної плати:

У страйках участі не брала.

Прогулів не було.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про обов`язкове загальне державне пенсійне страхування», суми пенсії виплачені в повному об`ємі внаслідок зловживань з боку пенсіонера або дачі страховиком недостовірних даних, можуть бути повернені пенсіонером добровільно або утримуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України або в судовому порядку.-

(Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська»:

-11.10.1996 р.. наказом № 522 Міністерства вугільної промисловості України перетворена в ДВАТ « ЦЗФ » Курахівська»;

-28.02.1997 наказом № 80 Міністерства вугільної промисловості України включена до складу ГХК « Павлоградвугілля»;

згідно наказу № 803 від 23.05.2002 року Регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій області, за договором оренди № 950/2002 від 23.05.2002 року цілісний майновий комплекс ЦЗФ « Курахівська», який знаходиться на балансі ДВАТ « ЦЗФ» Курахівська» ГХК « Павлоградвугілля». переданий в оренду ТОВ «Полюс і К» ;

-згідно рішення господарського суду Донецької області від 20.05.05 по справі № 8/73 договір оренди № 950/202 від 23.05.2002 був розірваний, внаслідок чого цілісний майновий комплекс ДВАТ «ЦЗФ » Курахівська» ДП ВАТ ДХК « Павлоградвугілля» був переданий від ТОВ «Полюс і К» до ВАТ «Павлоградвугілля» (акт передачі від 23.11.2005 року);

з 23.11.2005 по 31.01.2006 року господарську діяльність здійснювала філія відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» Центральна збагачувальна фабрика « Курахівська». який був створений згідно наказу Фонду Державного майна України від 28.11.2003 р. № 2145 «Питань реорганізації ВАТ «ГХК « Павлоградвугілля» у відповідність до Закону України «Про господарські суспільства» Цивільного і господарського кодексів України:

з 01.02.2006 року по 27.01.2008 року, згідно договорів оренди № 2451 -А від 31.01.2006 і № 2452 від 31.01.2006 укладених між ВАТ « Павлоградвугілля» і ТОВ «ЦЗФ « Курахівська». з 28.01.2008 року - як власник комплексу будівель і споруд ЦЗФ » Курахівська». господарську діяльність здійснює знову створене підприємство ТОВ «ЦЗФ «Курахівська», (свідоцтво про державну реєстрацію АОО № 192691 від 28.12.2005 року), яке не є правонаступником жодного з вишеперелічених підприємств).

- з 15.10.2020 року ТОВ «ЦЗФ «Курахівська» перейменована в ТОВ « ДТЕК Курахівська ЦЗФ» на підставі протоколу ЗЗУ от 23.09.2020 року.

Архів ЦЗФ « Курахівська», ДВАТ «ЦЗФ « Курахівська», ТОВ «Полюс і К». ВАТ «Павлоградвугілля» філія «ЦЗФ «Курахівська», ГОВ «ЦЗФ « Курахівська» знаходиться на зберіганні в ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до п. «а» ст. 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року справа № 560/3734/22, від 25 лютого 2021 року справа № 683/3705/16-а, від 31 березня 2020 року справа № 678/65/17.

Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди. Також стаж підтверджують довідки підтвердження трудового стажу, при призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, які містять відомості про періоди роботи проведення атестації та інше.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Щодо посилання відповідача, як підставу не врахування спірного періоду роботи позивача, на порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок при оформлені та заповненні трудової книжки, суд зазначає наступне.

На дату заповнення книжки, порядок ведення трудових книжок був врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням, із змінами, яка діяла до 29.07.1993 (далі Інструкція №162).

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п.1 Порядку №656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 18 Порядку № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Також, суд враховує, що відповідно до п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затверджену Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

За приписами п.4.1 ч.1 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Враховуючи положення п.2.3 Інструкції № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 (в редакції на час здійснення запису), у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 Про трудові книжки працівників, цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Отже, посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів.

Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, та її ведення. Вказані відповідачем обставини, не можу бути підставою для неврахування записів у трудовій книжці та виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства (установи) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22, від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.

Колегія суддів також наголошує, що Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 29 березня 2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Також суд звертає увагу щодо посилання скаржника на відсутність у трудовій книжці підпису відповідальної особи, що здійснила запис про звільнення, може свідчити про порушення роботодавцем порядку прийняття належного документу при зарахуванні та звільненні з роботи, або помилки при заповненні трудової книжки, та, як зазначалось не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача.

Отже, посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки, не відповідає положенням законодавства та не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів. Будь яких доказів щодо неналежності трудової книжки позивачці або відомостей зазначених в ній відповідачем не надано.

Тобто, трудова книжка позивача містить всі належні записи про роботу, що дають право на зарахування всього спірного періоду роботи.

Також, відповідач, як підставу не врахування спірного періоду роботи, зазначає те, що пільгові довідки видані підприємством яке не є правонаступником підприємств де працювала позивач, а є лише зберігачем даних, тому не мають права видавати пільгові довідки за період роботи на вищезазначених підприємствах.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Як зазначалось, згідно п.1 Порядку № 637, стаж роботи встановлюється на підставі документів, виданих архівними установами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», архівний документ - документ незалежно від його виду, виду матеріального носія інформації, місця, часу створення і місця зберігання та форми власності на нього, що припинив виконувати функції, для яких був створений, але зберігається або підлягає зберіганню з огляду на значущість для особи, суспільства чи держави або цінність для власника також як об`єкт рухомого майна.

Архівна установа, архів, архівний підрозділ, архівний відділ - це відповідно установа чи структурний підрозділ, що забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, та формування Національного архівного фонду і/або здійснює управління, науково-дослідну та інформаційну діяльність у сфері архівної справи і діловодства.

Відповідно до п.20 порядку приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається зі змісту довідок вони містять необхідні данні та видані підприємством -зберігачем архівних матеріалів на підставі первинних документів які знаходяться на зберіганні.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку трудового стажу особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 242/3391/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 423/1418/17.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування спірних періодів до стажу.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують стаж позивача.

З огляду на встановлені судом обставини та докази, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 р. у справі № 200/4976/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 р. у справі № 200/4976/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 30 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко