Справа № 260/1663/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/1663/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_2 , в якій просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі - 100 000 грн., починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційно дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби - ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача нарахувати га виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав позивач; 2) Визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_2 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі - 100 000 грн. починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційно дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав позивач.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 квітня 2022 року Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України.

Ухвалою суду від 21 липня 2023 року залучено до участі в справі відповідача 3 Військову частину НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року витребувано від Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії відомостей щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року (в тому числі його фактичного місця знаходження); відомостей щодо безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з наданням підтверджуючих документів, а також відомостей щодо функцій та завдань, які виконував ОСОБА_1 у період з серпня 2022 року по лютий 2023 року з відповідними доказами на їх підтвердження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Луганському та Сумському прикордонних загонах та приймає безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області. Однак всупереч постанові Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 додаткову винагороду у повному розмірі пропорційно часу його участі у бойових діях у спірний період не отримував. Таку бездіяльність відповідачів вважає протиправною та такою, що порушує його права, які підлягають захисту в судовому порядку.

Відповідач -2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що позивач на підставі наказу № 439-ОС від 05.08.2022 року зарахований в оперативне підпорядкування НОМЕР_4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ). При цьому, позивач продовжував перебувати на кадровому обліку та фінансовому забезпеченні в НОМЕР_5 прикордонному загоні (в/ч НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Тобто грошове забезпечення і додаткову винагороду продовжувала нараховувати та виплачувати військова частина НОМЕР_3 . Позивач не був зарахований в списки особового складу НОМЕР_4 прикордонного загону (тобто не був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ), а перебував лише в оперативному підпорядкуванні. Позивач в спірний період отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. При цьому, наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн. Відповідач зазначає, що позивач не брав участі в безпосередніх бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони протягом всього періоду з серпня 2022 року по січень 2023 року. Крім того, згідно наказу Головнокомандуючого Збройних Сил України за № 26 від 02 лютого 2023 року Сумська область та її окремі райони не визначені в переліку районів ведення воєнних (бойових) дій за січень 2023 року.

Відповідач -2 надав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону, позивач в бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій різних підрозділів НОМЕР_4 прикордонного загону на території Сумської області, що підтверджується витягом з додатку до наказу по 5 прикордонному від 17 листопада 2022 року № 910-АГ.

Відповідач- 3 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період з серпня-грудень 2022 року, січень-лютий 2023 року отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн. В листопаді 2022 року після отримання підтверджуючих документів, позивачу нарахована додаткова винагорода у розмірі 51333,33 грн. за листопад 2022 року із розрахунку 22 дня, у відповідності до пропорційного підходу до визначення розміру додаткової винагороди до 100000,00 грн. Оскільки за серпень-листопад 2022 року підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000,00 грн. не вбачається.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України.

Відповідно до наказу Адміністрації ДПС України № 208 АГ від 26 квітня 2022 року «Про фінансове забезпечення окремих органів ДПС України» наказано зарахувати військову частину НОМЕР_3 та військову частину НОМЕР_6 на фінансове забезпечення ( видатки за кодами економічної класифікації видатків 2110, 2120, 2250, 2700) до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України від 05 серпня 2022 року № 439-ОС «Про особовий склад», сержанта ОСОБА_1 , військовослужбовця, який прибув із НОМЕР_5 прикордонного загону, зараховано до оперативного підпорядкування з 05 серпня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону ДПС України від 04 лютого 2023 року № 113-ОС «Про особовий склад», військовослужбовця НОМЕР_5 прикордонного загону, сержанта ОСОБА_1 виключено з оперативного підпорядкування з 04 лютого 2023 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиплати повної додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі 100 000 грн., починаючи з серпня 2022 року по лютий 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Нормами ст. 1-2 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Державну прикордонну службу України від 03.04.2003 №661-IV, на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Нормами ст. 16 вищевказаного законодавчого акту передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу Кабінету Міністрів України визначено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та №69/2022 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 (далі Постанова №168).

Так, п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На виконання вимог Постанови №168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану Адміністрацією Державної прикордонної служби України було прийнято наказ №392-АГ від 30.07.2022 (далі наказ №392).

Так, п. 1 наказу №392 визначено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 4 Наказу №392, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392 передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно п. 11 Наказу №392 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).

09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ №628/-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (далі - Наказ №628), який застосовується з 01.12.2022 та в подальшому врегульовував порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, та пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він з серпня 2022 року приймає участь у бойових діях та боєзіткненнях в складі ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак передбачена Постановою №168 додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. йому не виплачувалася.

В свою чергу відповідач 2 Сумський прикордонний загін, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що позивач в бойових діях на території Сумської області участі не брав, а був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій різних підрозділів НОМЕР_4 прикордонного загону на території Сумської області. Також відповідач зазначає, що персонал військової частини НОМЕР_2 приймає участь виключно у стабілізаційних заходах, і тільки при ускладненні обстановки в оборонних заходах.

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року витребувано від Військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені копії відомостей щодо проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року (в тому числі його фактичного місця знаходження); відомостей щодо безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з наданням підтверджуючих документів, а також відомостей щодо функцій та завдань, які виконував ОСОБА_1 у період з серпня 2022 року по лютий 2023 року з відповідними доказами на їх підтвердження.

В той же час, Військова частина НОМЕР_2 , на виконання вимог ухвали суду, повідомила, про відсутність будь-якої інформації та підтверджуючих документів про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення, зазначених заходів за період з серпня 2022 року по січень 2023 року. Рапорти командирів підрозділів про безпосередню участь позивача у бойових діях не складались, оскільки позивач у спірний період участі в бойових діях не брав.

При цьому, Сумська міська територіальна громада згідно з відомостями затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 Переліку, у спірний період не була віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Разом з тим, жодних відомостей та доказів на підтвердження того, що позивач залучався до бойових дій або інших, передбачених Постановою №168 заходів, матеріали справи не містять.

При цьому, суд враховує, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 08 грудня 2022 року позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 70000,00 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за листопад 2022 року.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд з цим, враховуючи специфіку адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

В розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).

В свою чергу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Незважаючи на те, що згідно з нормами КАС України обов`язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що позивач повинен також докладати певних зусиль для обґрунтування та доведення правомірності заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду узгоджується з нормами ст. 160 КАС України, що встановлюють вимоги до позовної заяви. Так, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч зазначеним процесуальним нормам в спірних правовідносинах позивач, заявляючи позовну вимогу щодо виплати йому спірної додаткової винагороди, навіть не намагався переконати суд будь-якими доказами (ні документально оформленими, ані шляхом надання письмових пояснень) про наявність в нього права на отримання такої винагороди.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем виключно тим, що він є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , та брав безпосередню участь у бойових діях по здійсненню заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Однак ні в тексті позовної заяви, ані в долучених до неї доказах позивач не повідомляє де конкретно він служив та які бойові завдання виконував у складі Військової частини НОМЕР_2 у спірний період.

Суд погоджується з твердженням відповідачів, що один тільки факт проходження позивачем військової служби в межах Сумської області не надає йому право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі, оскільки необхідною умовою для отримання такої є саме участь у бойових діях та інших передбачених законодавством заходах. В свою чергу факт перебування позивача у спірний період саме в зоні бойових дій за результатами розгляду даної справи судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька