Справа № 643/10911/23
Суддя: Тимош О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/47/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання - Волошко М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

У жовтні 2023 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7884369 від 06.10.2023, а справу закрити у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що позивач не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її винесеною без додержання вимог законодавства.

Позивач зазначає, що 06.10.2023 о 14 годині 15 хвили у м. Харкові необґрунтовано та безпідставно був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області. Правила ПДР він не порушував, здійснював рух із необхідною, встановленою дозволеною швидкістю руху із працюючим світлом фар, вмикав показник повороту, а відеодоказ його порушення йому наданий не був та взагалі відсутній. Під час перевірки документів патрульний виявив, що ОСОБА_1 є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Однак, постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №932/5422/22 від 22.11.2022 оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Вважав, що дія постанови зупинена, оскільки ні рішення, ні повісток він не отримував після 24.02.2023. Тому в його діях вина відсутня як умисел, так і необережність.

Таким чином, без будь-яких підстав було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7884369.

Поліцейськими УПП в м. Харкові без складу адміністративного правопорушення складено постанову, хоча позивач нічого не порушував, що могло б стати причиною зупинки. Докази не були надані.

Постанова про адміністративне правопорушення не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ній, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У п. 7 постанови не зазначено жодного доказу, який би було додано до постанови на підтвердження факту адміністративної відповідальності. У постанові не зазначено про відеофіксацію порушення, а ні марки, а ні моделі, а ні відомостей про те, яким саме пристроєм було зафіксовано порушення, а ні інших доказів. Незрозуміло чи є відповідні ліцензії на використання цього пристрою, або чи був цей пристрій сертифікований, чи вимагається його сертифікація, що суперечить чинному законодавству України.

Постанова винесена без пояснень по суті порушення, без достатніх та належних доказів, свідків, засобів фіксації на підставі суб`єктивної думки патрульного поліцейського.

У винесеній постанові не зазначено жодних доказів на підтвердження факту адміністративної відповідальності. Запис з бодікамер патрульного поліцейського не вівся, тобто доказу відсутності вини на нагрудній камері поліцейських не зафіксовано. Права позивачу не роз`яснено, хоча у постанові проставлено підпис стосовно пояснення прав працівниками патрульної поліції.

Розгляд адміністративного правопорушення має відбуватися з додержанням прав особи, достатнього часового інтервалу для підготовки до захисту. Однак, часу для доведення своєї невинуватості у позивача не було, такого права працівники патрульної поліції його позбавили. Не дивлячись на те, що позивачем було вказано у поясненнях щодо необізнаності про позбавлення його права керування, буде оскаржувати постанову, а відтак вона не набуде чинності, що вже буде означати відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, патрульний ОСОБА_2 не надав цьому значення. Крім того, був позбавлений права переглянути відеозаписи, які зроблені на бодікамери поліцейських, хоча ці докази вказані у постанові.

Ухвалою судді від 17.10.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

30.10.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 02.11.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з урахуванням вимог ст. 286 КАС України.

22.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про те, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, 06.10.2023 о 14 годині 15 хвилин по пр. Героїв Харкова, буд. 272-А в м. Харкові ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MITSUBISHI Lancer» номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, про що було повідомлено останнього. Даний факт було зафіксовано на портативний відеореєстратор №475075 працівника поліції.

В ході проведення повної та всебічної перевірки було з`ясовано, що відповідно до відомостей бази ІПНП, ОСОБА_1 постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 у справі №932/5422/22 за ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 залишено без змін. Таким чином, станом на 06.10.2023 на момент зупинки ОСОБА_1 , строк позбавлення останнього права керування транспортними засобами не сплинув, а отже позивач був позбавлений такого права.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема права керування транспортними засобами, одночасно припиняє подальшу діяльність та реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених Законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Порядок розгляду подібних справ чітко визначений КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, вчинення якого підтверджено відеоматеріалами з портативного відеореєстратора «Xiaomi» №/45» та нагрудної камери поліцейського №475075, посилання на які зазначено у п. 7 постанови. На відеозаписах з портативного реєстратора «Xiaomi» №/45», який встановлений в салоні службового автомобіля поліцейських зафіксовано, як автомобіль «MITSUBISHI Lancer» номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору при зміні руху перед перестроюванням в інший ряд, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, що слугувало причиною зупинки транспортного засобу позивача. Після чого поліцейський подав звуковий сигнал для вимоги водію автомобіля здійснити зупинку. Після зупинки, під час перевірки документів було встановлено, що позивач позбавлений права керування. Позивач при спілкуванні з поліцейськими залучав до участі свого адвоката шляхом телефонного зв`язку, якому було роз`яснено причини зупинки та підстави винесення постанови. Позивач був обізнаний та попереджений, що відносно нього буде проводитися розгляд справи у вчинення адміністративного правопорушення, тобто поліцейськими було дотримані вимоги ст. 278, 279 КУпАП, належним чином роз`яснені права, передбачені чинним законодавством, повідомлялося про проведення відеозйомки, що зафіксовано на відеозапис.

ОСОБА_1 на місці зупинки були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується особистим підписом позивача у п. 8 постанови та відеозаписом з портативного відеореєстратора №479983, зазначеної у п. 7 постанови.

За результатами розгляду справи, згідно з вимогами ст. 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейськими встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому була винесена постанова серії ЕАТ №7884369. При винесенні постанови, поліцейський керувався положеннями ПДР та КУпАП, постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивач був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, попереджений, що матеріал буде переданий для розгляду до суду, в подальшому, скориставшись правом на апеляційне оскарження, звернувся до Дніпровського апеляційного суду. Тому доводи позивача про те, що він не знав про рішення суду є такими, що не відповідають дійсності та націлені на уникнення відповідальності зі сторони позивача.

Позивач не надає до суду жодних відомостей, які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому вважають, що правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7884369 від 06.10.2023, винесеною інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Колісник Н. С., на позивача ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400,00 грн. В даній постанові зазначено, що 06.10.2023 о 14 годині 15 хвилин в м. Харкові пр. Героїв Харкова, 272-А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перед перестроюванням не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.а ПДР водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. В пунктах 8, 9 постанови мається позначка позивача про роз`ясненні прав, порядку оскарження за ст. 268, 289 КУпАП, отримання копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач своїм підписом у п.8 підтвердив, що права йому роз`яснені (а.с.7).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.50-51).

Як вбачається з постанови Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 захиснику та особі, що притягається до адміністративної відповідальності, поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено розгляд апеляційної скарги на 09 годину 30 хвилин 13.02.2023 (а.с.8-9).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.02.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08 годину 30 хвилин 24.02.2023 (а.с.10-11).

Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023, апеляційна скарга залишена без задоволення, постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 залишена без змін, а тому набрала законної сили 24.04.2023 (а.с.43-49).

Отже, позивач був обізнаний про постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022, якою він був позбавлений права керувати транспортними засобами та скористався своїм правом на її оскарження.

Позивач подав суду копії постанов Дніпровського апеляційного суду від 25.01.2023 та від 13.02.2023 та не заперечував, що він був обізнаний про розгляд його апеляційної скарги апеляційним судом 13.02.2023 та 24.02.2024. При цьому з постанови Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 вбачається, що захисник та ОСОБА_1 не з`явилися в черговий раз, причини неявки не повідомили.

Суд вважає неспороможними аргументи позивача про те, що він не знав про ухвалене Дніпровським апеляційним судом рішення, яким залишено без змін постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2022 та не отримував будь-яких повідомлень з суду щодо розгляду його апеляційної скарги. Інформація щодо результатів розгляду справи перебуває у відкритому доступі, зокрема у Єдиному державному реєстрі судових рішень, до якого апеляційним судом постанову від 24.04.2023 було направлено в день її ухвалення та оприлюднено 25.04.2023. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 користувався допомогою захисника професійного адвоката, він мав реальну можливість дізнатися про результати розгляду справи та повинен були дізнатися про його результат. Також суд враховує тривалий період, який минув з моменту прийняття апеляційної скарги до розгляду судом (25.01.2023) та винесенням постанови, що оскаржується, поліцейським (06.10.2023).

03.11.2023, вже після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 направив заяву від до Дніпровського апеляційного суду з проханням повідомити про результати розгляду його апеляційної скарги на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.28,29).

При перегляді диску, наданого як доказ представником відповідача, встановлено що працівниками патрульної поліції 06.10.2023 було зупинено ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху України (перестроювання на іншу полосу руху без включення покажчика повороту). Поліцейськими під час зупинки з`ясовано, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, після чого було складено постанову, що оскаржується. Від зупинки до розгляду справи пройшла майже година, ОСОБА_1 мав можливість спілкуватися з адвокатом, що він і робив, з адвокатом спілкувалася поліцейська, яка виносила постанову, ОСОБА_1 були роз`яснені його права за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що останній підтвердив проставленням підпису у постанові (а.с.42).

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначені докази (відеозаписи), що спростовує твердження позивача про їх відсутність. Зазначені відеозаписи були досліджені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення, серед іншого, за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає неспроможним аргумент позивача про те, що інспектор поліції повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому у даній категорій справ протокол про адміністративне правопорушення не складається у відповідності до положень ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ч. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 передбачено вирішення поліцейським відповідних питань під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, інспектором патрульної поліції були дотриманні права особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Суд дійшов висновку про правомірність складання постанови про адміністративне правопорушення та наявності в діях особи (позивача ОСОБА_1 ) складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд дійшов висновку про залишення без змін постанови серії ЕАТ №7884369 від 06.10.2023 щодо ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а позовна заява підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки суд залишає позовні вимоги без задоволення, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.2,5,8,9,12,77,241-243,246,255,262,268,269,286 КАС України, ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул.Шевченка, 315А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України невідомий.

Суддя О.М.Тимош