Справа № 200/5345/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

30 листопада 2023 року Справа №200/5345/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., дослідивши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Біленка Євгена Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

25 вересня 2023 року Біленко Євген Леонідович в інтересах ОСОБА_1 позивача, звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі №200/5345/23 адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: абонентська скринька №2, смт. Гостомель, Київська область, 08290; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Громової, буд. 67, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльності Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

21 листопада 2023 року через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про прийняття додаткового рішення у справі №200/5345/23. Так, представник позивача просив ухвалити у справі №200/5345/23 додаткове рішення, яким покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у розмірі 31068 (тридцять одна тисяча шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року вирішено заяву представника позивача від 21 листопада 2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі №200/5345/23 здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про прийняття додаткового рішення у справі №200/5345/23, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи подану заяву, суд констатує, що до позовної заяви була долучена довіреність від 22 серпня 2023 року, якою позивач уповноважує ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справах адміністративного судочинства з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам.

У позовні заяві представник позивача повідомив суд про те, що за попереднім приблизним розрахунком розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 45000,00 грн. Повний розрахунок понесених позивачем витрат буде надано відповідно до вимог пункту 7 частини другої статті 139 КАС України протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, у заяві від 21 листопада 2023 року про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у розмірі 31068 (тридцять одна тисяча шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Судом установлено, що 30 серпня 2023 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Юридична фірма) укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №30/08-01. Суд зауважує, що у вказаному договорі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 іменує себе як «Юридична фірма».

Відповідно до копії додаткової угоди №1 від 30 серпня 2023 року до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №30/08-01 від 30 серпня 2023 року установлено, зокрема, що цією угодою визначений розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Юридичної фірми за надання правової допомоги (юридичних послуг) Клієнту.

17 листопада 2023 року ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 підписали акт №17/11-01 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №1 від 30 жовтня 2023 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №30/08-01 від 30 серпня 2023 року.

В додатку №1 розрахунку розміру винагороди до акта приймання-передачі наданих послуг №17/11-01 від 17 листопада 2023 року за додатковою угодою №1 від 30 серпня 2023 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №30/08-01 від 30 серпня 2023 року, зокрема, зазначено розрахунок об`єму наданих клієнту послуг та розміру винагороди, відповідно до наданого ФОП ОСОБА_3 завдання, в межах Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №30/08-01 від 30 серпня 2023 року та Додаткової угоди №1 до договору №30/08-01:

- підготовка позовної заяви на загальну суму 7767,00 грн.;

- підготовка додаткових пояснень на загальну суму 7767,00 грн.;

- гонорар за складність справи на загальну суму 12945,00 грн.;

- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення на загальну суму 2589,00 грн.

Підписантами у вказаному додатку №1 зазначено: юрист ФОП ОСОБА_2 та адвокат Юлія Ковтунець. Проте, наявний власноручний підпис виключно адвоката Юлії Ковтунець.

Крім того, ФОП ОСОБА_2 складено рахунок-фактуру №17/11-01 від 17 листопада 2023 року за юридичні послуги (правова допомога) на загальну суму 31068,00 грн.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у пункті 53 постанови від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України (зміст якої кореспондує положенням частин сьомої статті 139 КАС України) щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Зазначений висновок підтриманий Верховним Судом і при розгляді касаційних скарг на судові рішення, прийняті за правилами адміністративного судочинства, зокрема, такий висновок міститься в ухвалах Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі №640/11775/20, від 09 серпня 2023 року у справі №140/607/22.

У постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 Верховний Суд зазначив: «…безперечно, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб не дає особі цілковитого розуміння, у який саме день розгляд справи буде закінчено, однак, не позбавляє особу права подати відповідну заяву зокрема одночасно із поданням позову, відповіді на відзив, особливо після отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, у якій зазначено про обрану форму адміністративного судочинства - спрощене позовне провадження без виклику осіб або з таким викликом. Це обґрунтовується тим, що вже на цьому етапі, виходячи, навіть, з умов договору про надання правничої допомоги, сторона вже має бути обізнана про те, які докази вона має можливість подати, а які - ні через наявність певних причин.».

Відповідно до статті 258, частини другої статті 263 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі крім справ, визначених частиною першою статті 263 КАС України, які суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, частиною другою статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, питання щодо розподілу судових витрат після розгляду справи може мати і місце і у справах, які розглядались в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження, при цьому зазначене питання вирішується або при прийнятті судового рішення (рішення, постанови, ухвали) за наслідком розгляду адміністративної справи (апеляційної або касаційної скарги), або після розгляду адміністративної справи (апеляційного чи касаційного перегляду) за умови дотримання встановленого КАС України порядку.

З приписів частини третьої статті 143 КАС України слідує, що прийняття судового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу після розгляду справи (апеляційного або касаційного перегляду) може мати місце лише за умови, що сторона до закінчення судових дебатів у справі (якщо справа розглядається у загальному позовному провадженні) або (як висловлено Верховним Судом) у визначений частиною другою статті 262 КАС України строк (але не пізніше закінчення розгляду справи, якщо справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні) звернеться до суду із заявою про те, що вона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі (до закінчення розгляду справи спрощеному позовному провадженні) не може надати суду докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

В ухвалі від 07 липня 2023 року у справі №340/2823/21 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду зробив такі висновки: «частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. […]. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України.

Позивач (в особі представника) у позовній заяві, посилаючись на частину сьому статті 139 КАС України, зазначив, що: «за попереднім приблизним розрахунком розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 45000,00 грн» і що «повний розрахунок понесених позивачем витрат буде надано […] протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.».

При цьому ані у позовній заяві, ані у будь-якій заяві, поданої протягом строків, встановлених частини другої статті 262 КАС України (або до закінчення розгляду справи), позивач не заявив вимогу про відшкодування понесених позивачем судових витрат за рахунок відповідача, як і не вказав про наявність поважних причин, які зумовлюють необхідність подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що позивач до ухвалення судом рішення по справі не заявив вимогу про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, не вказав про наявність поважних причин, які б перешкоджали поданню доказів на підтвердження заявленого розміру понесених судових витрат, суд висновує, що заяву, яка б у розумінні положень частини сьомої статті 139, частини третьої статті 143 КАС України надавала б суду правові передумови для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, позивач у визначений КАС України строк не подала.

Зазначений висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, висловленим в ухвалах від 07 липня 2023 року у справі №340/2823/21, від 26 липня 2023 року у справі №640/11775/20, а також у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Зазначений висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у ухвалах від 07 липня 2023 року у справі № 340/2823/21, від 26 липня 2023 року у справі №640/11775/20, від 09 серпня 2023 року справа №140/607/22.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 248, 252, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Заяву представника позивача Біленка Євгена Леонідовича від 21 листопада 2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі №200/5345/23 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд» у порядку визначеному статтею 295 КАС України.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна