Справа № 300/4744/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" листопада 2023 р. справа № 300/4744/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, оформленої відповіддю від 07.07.2023 № 6076-5802/Л-02/8-0900/23, та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу з 09.06.2023 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в 2014 році позивачу було призначено пільгову пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV позивач 09.06.2023 звернувся вперше.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
07.08.2023 до суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області. Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив. Відзив мотивовано тим, що позивач не звертався із заявою встановленого взірця про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відносини, які склалися між Головним управлінням та позивачем у цій справі, унормовані положеннями Закону України "Про звернення громадян". Водночас зазначено, що позивач з 10.09.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Аргументує, що пенсія за віком по Списку № 2 є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку. Позивач просить про призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), а тому показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с.26-27).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
За результатом розгляду заяви позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 07.07.2023 № 6076-5802/Л-02/8-0900/23 повідомило позивача про те, що оскільки позивач з 10.09.2014 отримує пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, перейти на цей самий вид пенсії із застосуванням інших параметрів розрахунку розміру пенсії немає підстав (а.с.17, 18).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З огляду на вищенаведене, частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Суд зазначає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).
При цьому, в умовах призначення враховано розділ ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, відповідно до якого, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII застосовано в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.33, 34).
Відтак є необґрунтованими доводи позивача про те, що позивачу пенсія призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки матеріалами пенсійної справи позивача підтверджується, що з 2014 року позивач отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовано в частині визначення права на пенсію.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому слід відмовити в задоволенні позову.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.