Справа № 580/10044/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року справа № 580/10044/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/10044/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська 57, м. Черкаси, 18036, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

26.10.2023 вх. № 46319/23 позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просить:

- визнати протиправною та скасувати відповідь Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17 жотня 2023 року №29/С- 75зі; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області підготувати та надати ОСОБА_1 повну відповідь щодо розміру індексації грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щомісячно з 06.11.2015 до 31.10.2017 та з 01.01.2019 до 01.11.2020.

30.10.2023 відкрите спрощене провадження у справі. Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 11.10.2023 звернувся до Головного управілння Національної поліції в Черкаській області із інформаційним запитом, де просив надати інформацію про прозмір індексації грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управілння Національної поліції в Черкаській області щомісячно з 06.11.2015 до 31.10.2017 та 01.01.2019 до 01.11.2020, проте відповідачем надана інформація про суми індексації грошового забезпечення лише за період з 01.01.2019 до 30.11.2020. Позивач вважає, що відповідачем у відповіді від 17.10.2023 №29/С-75 на запит від 11.10.2023 надана неповна інформація у частині періоду щодо виплати індексації грошового забезпечення, позаяк у заяві від 11.10.2023 просив надати інформацію за період з 06.11.2015 до 31.10.2017 та 01.01.2019 до 01.11.2020.

20.11.2023 вх. 50995/23 позивач надав до суду відповідь на відзив, де зазначив про бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні інформації щодо розміру індексації грошового забезпечення поліцейського щомісячно за запитуваний період.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 14.11.2023 вх.50123/23 надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що 11.10.2023 до Головного управілння Національної поліції в Черкаській області надійшов інформаційний запит ОСОБА_1 про надання інформації щодо розміру індексації грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управілння Національної поліції в Черкаській області щомісячно з 06.11.2015 до 31.10.2017 та 01.01.2019 до 01.11.2020. Відповідач у відзиві зазначає, що 17.10.2023 надана відповідь №29/С-75зі про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управілння Національної поліції в Черкаській області за період з 01.01.2019 до 30.11.2020 та повідомлено позивача, що індексація грошового забезпечення здійснюється лише з 01.11.2017. Представник відповідача у відзиві зазначає, що позивач просить інформацію за період з 06.11.2015 до 31.10.2017, що не створювалася Головним управілнням Національної поліції в Черкаській області під час виконання обов`язків. У задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити повністю.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що 11.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управілння Національної поліції в Черкаській області із інформаційним запитом, де просив надати інформацію про прозмір індексації грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управілння Національної поліції в Черкаській області щомісячно з 06.11.2015 до 31.10.2017 та 01.01.2019 до 01.11.2020

17.10.2023 Головне управілння Національної поліції в Черкаській області у наданій відповіді №29/С-75зі на інформаційний запит ОСОБА_1 від 11.10.2023 зазначає: згідно постанови КМУ від 18.10.2017 №782, що набрала чинності 24.10.2017, якою внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.20223 №1078 (грошове забезпечення поліцейських віднесено до доходів, що належать індексації) - виплата індексації поліцейським здійснюється починаючи з листопада 2017 року. Індексація поліцейським за посадою «начальника сектору, що не входить до відділу поліції Головного управілння Національної поліції в Черкаській області» за період з 01.01.2019 до 30.11.2020 нараховувалась: січень 2019 - 762,64 грн; лютий 2019 - 762,64 грн; березень 2019 - 762,64 грн; квітень 2019 - 762,64 грн; травень 2019 - 849,08 грн; червень 2019 - 849,08 грн; липень 2019 - 887,09 грн; серпень 2019 - 887,09 грн; вересень 2019 - 887,09 грн; жовтень 2019 - 887,09 грн; листопад 2019 -887,09 грн; грудень 2019 - 929,08 грн; січень 2020 - 929,08 грн; лютий 2020 - 929,08 грн; березень 2020- 929,08 грн; квітень 2020 - 929,08 грн, травень 2020 - 929,08 грн, червень 2020 - 1023,67 грн; липень 2020 - 1069,94 грн; серпень 2020 - 1069,94 грн; вересень 2020 - 1069,94 грн; жовтень 2020 - 1069,94 грн; листопад 2020 - 1069,94 грн.

Позивач вважає надану інформацію неповною, чим порушене право на інформацію. Вважаючи бездіяльність відповідача (у відповіді на відзив про бездіяльність, проте під час обрання способу захисту - просить визнати протиправнивною та скасувати відповідь від 17.10.2023) щодо надання неповної інформації у відповіді від 17.10.2023 №29/С-75зі, позивач звернувся до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Право бути почутим, або право голосу, є одним із ключових принципів процесуальної справедливості. Ним вимірюється повага до особи, до її гідності, причому не тільки під час якогось процесу. Цей принцип є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері. Якщо право особи бути почутою не забезпечується, то не виконується й процесуальна справедливість, значить, будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними (М.Білак. З повагою до особи / https://zib.com.ua/ua/print/132873-osnovni_principi).

Згідно зі ст.5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно ст.20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (ст.21 Закону № 2657-XII).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюється законом «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI. Згідно з пп.1 та 4 ч.1 ст.3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується в тому числі обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ст.5 Закону № 2939-VI). Розпорядники інформації, до яких згідно із ч.1 ст.13 цього закону належать суб`єкти владних повноважень, зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність і об`єктивність наданої інформації та оновлювати оприлюднену інформацію (п.6 ч.1 ст.14 Закону № 2939-VII). Вичерпний перелік випадків, коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту про надання інформації, установлений ч.1 ст.22 закону № 2939-VI: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього закону. Відповідно до п.3 ч.4 ст.22 відмова в задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою. Згідно з п.1 ч.3 статті 10 Закону № 2939-VІ розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації зобов`язаний надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Відповідно до ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до висновку Верховного Суду в ухвалі від 23.01.2019 у справі № 9901/35/19 особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Верховний Суд у справі № 9901/598/19 висновує: відмова в наданні інформації з підстав, які не встановлені законом, так само як і відмова без обґрунтування наявності таких підстав шляхом застосування трискладового тесту є неправомірною. Визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд врахував, що позивач у інформаційному запиті від 11.10.2023 просив надати інформацію про розмір індексації грошового забезпечення поліцейського з 06.11.2015 до 31.10.2017 та 01.01.2019 до 01.11.2020, проте Головне управління Національної поліції в Черкаській області надало відповідь на інформаційний запит за період з 01.01.2019 до 30.11.2020 без обгрунтування причин відмови у доступі до інформації за інший період відповідно до запиту, що підтверджує доводи позивача про протиправну бездіяльність відповідача під час розгляду запиту від 11.10.2023 у звязку із отриманою немотивованою відповіддю.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Суд визнає обгрунтованими твердження (доводи) позивача, що надана на його запит інформація не може вважатися повною. Суд встановив, що відповідачем не надано відповіді по кожному питанню у межах наданих йому законом повноважень та у встановленому законом порядку, що в свою чергу суперечить вимогам Законом №2939, яким встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь, проте відповідач не з усіх поставлених запитувачем питань у відповідній редакції запиту надав повну інформацію, чим не сприяв у визначенні змісту запитуваного у контексті ч.1 ст.5 Конвенції про доступ до офіційних документів.

01.12.2020 набрала чинності Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів (Тромська конвенція), що встановлює мінімальний набір стандартів для належної справедливої обробки запитів на доступ до офіційних документів. Під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів (ст.1). У доступі до офіційного документу може бути відмовлено: (і) якщо, незважаючи на сприяння державного органу, запит залишається занадто невизначеним, щоб дозволити ідентифікувати офіційний документ, або (іі) якщо запит є явно невиправданим (ч.5 ст.5).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб - визнати протиправною та скасувати відповідь Головне управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2023, неможливо ефективно захистити чи відновити право, позаяк йдеться про допущену часткову бездіяльність унаслідок реагування у контьексті п.4 ч.1 ст.5 КАС України: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити дії. Верховний Суд у справі № 640/16224/19 (провадження № К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Критеріями, що впливають на обрання судом способу захисту прав особи у межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 у справі № 804/1469/17 та від 10.04.2019 у справі № 826/11251/18.

Суд не виявив доказів сприяння особі в реалізації права на отримання запитуваної інформації в контексті запитуваного періоду, позаяк відповідач не продемонстрував і не підтвердив доказами вжиття заходів щодо з`ясування змісту запиту в контексті твердження відповідача: інформація, яку просить надати позивач, не створювалася Головним управління Національної поліції в Черкаській області під час виконання своїх обов`язків, тому визнає протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області під час розгляду запиту позивача від 11.10.2023.

Суд враховує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду запиту/звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або під час прийняття такого рішення суб`єкт має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Згідно з вимогами ст.245 КАС України під час вирішення справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились унаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного відповідачем права ОСОБА_1 на повну і зрозумілу інформацію, тому за встановлених обставин у цій справі вправі обрати спосіб, що відповідає характеру встановленого порушення під час розгляду звернення особи до суб`єкта владних повноважень, враховуючи повноваження суду під час вирішення справи у співставленні вимог запиту від 11.10.2023 і змісту відповіді від 17.10.2023 за визнаної судом частково протиправної бездіяльності під час розгляду запиту ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації, суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути запит від 11.10.2023 з урахуванням оцінки наданої судом у рішенні, тому суд дійшов висновку про наявні підстави для задоволення позову частково.

Оскільки лист-відповідь не є індивідуальним актом відповідно до ознак п.23 ч.1 ст.4 КАС України, то у контексті обраного способу захисту позивачем (не відповідає п.2 ч.1 чи п.4 ч.1 ст.5 КАС України) щодо вимоги позивача: визнати протиправною та скасувати відповідь Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17 жотня 2023 року №29/С- 75зі належить відмовити.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (пенсійне посвідчення від 19.01.2018 №366898 - особа з інвалідністю 2 групи), відсутні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області під час надання відповіді на запиту ОСОБА_1 від 11.10.2023 про отримання інформації.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 11.10.2023 з урахуванням принципів належного врядування та оцінки наданої судом у мотивувальній частині рішення суду.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам у справі:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області [вул. Смілянська 57, м. Черкаси, 18036, ].

Рішення суду складене 30.11.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА