Справа № 300/5464/22
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2023 р. справа № 300/5464/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 працював в органах прокуратури на різних посадах з лютого 1994 року та набув право на пенсію за вислугу років, яка призначена з 28.07.2008, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 90 % розміру місячної заробітної плати.
07.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням посадових окладів працівників органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року із змінами, внесеними постановою КМУ від 30.08.2017 року № 657 (вступили в дію 06.09.2017 року), на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих-19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих-19 від 10.09.2019, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмежень, встановлених п. 27 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 р. № 2148 та у зв`язку із звільненням із органів прокуратури (а.с.144 на звороті - 150).
Листом за №274/05 від 10.10.2019 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачу з тих підстав, що Законом України "Про прокуратуру" визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України, проте, на час звернення позивача за перерахунком Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, що на думку відповідача, унеможливлює проведення перерахунку пенсії позивача (а.с.144).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №300/2075/19, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області задоволено повністю. Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії), на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих-19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих-19 від 10.09.2019 в розмірі 90% місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих-19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих-19 від 10.09.2019 в розмірі 90% місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру, з урахуванням отриманих сум, починаючи з 07.10.2019 (а.с.176-178).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 у справі №300/2075/19 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі №300/2075/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області задоволено частково. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII в первинній редакції у розмірі 90 відсотків місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-275вих19 від 10.09.2019 з додатком до довідки №18-276вих19 від 10.09.2019. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.171-175).

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.05.2020 № 833, вищевказані судові рішення виконано у добровільному порядку та з урахуванням постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 344/12254/16-а проведено ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки прокуратури Луганської області № 18-275-вих від 10.09.2019, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження пенсії максимальним розміром з 13.12.2019 (а.с.22).

Начальником юридичного відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на виконання службової записки управління пенсійного забезпечення від 20.09.2022 №5369/03-16, складено службову записку від 22.09.2022 №5768/09-16, в якій запропоновано управлінню пенсійного забезпечення переглянути порядок виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 у справі №300/2075/19 з врахування ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 про виправлення описки в судовому рішенні, з урахуванням мотивувальної частини постанови (а.с.194-195).

Департамент пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Пенсійного Фонду України листом від 18.10.2022 №2800-030102-9/43528 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про те, що зобов`язання, покладені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 у справі 300/2075/19, з урахуванням ухвали по даній справі від 24.04.2020 про виправлення описки в судовому рішенні, не відповідають наведеним у листі параметрам проведення перерахунку в режимі «макетна обробка». Вказаним листом Департамент пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Пенсійного Фонду України просив переглянути виконання судового рішення та необхідні параметри для перерахунку в режимі «макетна обробка» (а.с.196).

23.11.2022 розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №94 про скасування рішення про перерахунок пенсії, скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №94 від 13.05.2020 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.12.2019 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі №300/2075/19, як таке, що прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поза межами покладених судом в резолютивній частині зазначеної постанови зобов`язань. Вирішено провести з 13.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на виконання резолютивної частини постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі №300/2075/19 в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зобов`язань (а.с.20-21).

Як вбачається з перерахунку за пенсійною справою позивача від 23.11.2022 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 в розмірі 86040,86 грн., але враховуючи обмеження максимальним розміром призначено до виплати пенсію в розмірі 25809,36 грн. (а.с.17-19)

Уважаючи протиправним вказане розпорядження відповідача, позивач звернувся із цим позов до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих на час призначення пенсії позивачу визначався статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру" (надалі - Закон № 1789-XII).

За приписами ч. 1 ст. 50-1 Закону №1789-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

За правилами ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній до 01.01.2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися КМУ.

15.07.2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII (надалі Закон №1697-VII), відповідно до розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 року.

З аналізу положень Закону1697-VII вбачається, що з набранням ним чинності пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86 цього Закону, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років.

Відповідно до абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч.20 ст.86 Закону №1697-VII (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 за результатами розгляду справи №3-209/2018) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З наведеного можна дійти висновку, що за загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою, тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Як вже встановлено судом, позивачу на виконання постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 344/12254/16-а проведено перерахунок його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром пенсії, внаслідок якого пенсія позивача становила 25809,36 грн.

Надалі, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 у справі №300/2075/19 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020, з урахуванням постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 344/12254/16-а проведено ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки прокуратури Луганської області №18-275-вих від 10.09.2019, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження пенсії максимальним розміром з 13.12.2019, що не заперечується сторонами.

Внаслідок такого перерахунку пенсії позивача, її розмір перевищив максимальний розмір встановлений абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII. При цьому, виплата пенсії позивачу без застосування обмеження максимальним розміром здійснювалася до 23.11.2022, а саме до дати прийняття розпорядження ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про скасування рішення про перерахунок пенсії №94.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, виявивши помилку щодо не застосування обмеження граничного розміру пенсійної виплати позивачу десятьма прожитковими мінімумами, розпорядженням від 23.11.2022 за №94 перерахувало з 13.12.2019 розмір пенсії ОСОБА_1 , застосувавши обмеження максимальним розміром 25809,36 грн., тобто у розмірі раніше призначеної пенсії.

При цьому, суд відзначає, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 за №3668-VI.

За змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини 15 якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 2 цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу 6 частини 15 статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною 15 якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

З огляду на викладене, суд вважає, що пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14 жовтня 2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19, від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20, а також Верховним Судом у постановах від 8 липня 2020 року у справі №607/7115/17, від 10 вересня 2020 року у справі №280/5154/19 та від 24 вересня 2020 року у справі №640/5854/19.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Як слідує із встановлених по справі обставин, лише внаслідок перерахунку пенсії позивача на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 у справі №300/2075/19 згідно Закону №1697-VII її розмір перевищив максимальний.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що до правовідносин щодо обмеження пенсії максимальним розміром, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Оскільки станом на час проведення позивачу перерахунку пенсії вказані положення абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII неконституційними у встановленому Законом порядку не визнавались та були чинними, тому у відповідача були наявні підстави для обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

При цьому, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Крім того, доводи позивача, що у постанові Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 344/12254/16-а, яка набрала законної сили 26.12.2016, вже було зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії, зокрема без обмеження її максимального розміру, суд відхиляє як безпідставні, виходячи із наступного.

Так, спір у справі №344/12254/16-а стосувався проведення перерахунку пенсій, за діючою на той час редакцією Закону №1789-ХІІ. Водночас, спір у даній справі стосується застосування обмежень максимального розміру пенсії позивача відповідно до Закону №1697-VII. Таким чином, у постанові Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року по справі № 344/12254/16-а судом не застосовано норми Закону України «Про прокуратуру» за № 1697-VII.

Суд приймає до уваги те, що рішенням Конституційного Суду України (Другий сенат) від 12 жовтня 2022 року № 7-р(ІІ)/2022 у справі № 3-102/2021(231/21, 415/21) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Цим рішенням визначено, що приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Разом з цим, приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, згідно рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року №7-р(ІІ)/2022 у справі №3-102/2021 не відповідають Конституції України (є неконституційними), щодо поширення своєї дії на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, а позивач отримує пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII.

Таким чином, визнання неконституційними норм Закону № 3668-VI, що поширюють свою дію на Закон № 2262-ХІІ, не впливає на застосування чи незастосування обмежень до розміру пенсії позивача.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що є учасником бойових дій, а тому обмеження пенсії максимальним розміром встановлені частиною 15 статті 86 Закону №1697-VII (в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 та Закону № 213-VIII від 02.03.2015) не можуть бути застосовані.

Відповідно до п. 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 213-VIII від 02.03.2015 (надалі Закон № 213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Згідно п. 3 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (надалі Закон № 911-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції України, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції. Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Вказаними пунктами визначено вичерпний перелік осіб, до яких не застосовуються обмеження щодо виплати пенсії протягом особливого періоду, а саме: що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у відповідних органах або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Відтак, обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не застосовується саме у період проходження цією особою військової служби або перебування на посадах, перелічених у пунктах 3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIIта Закону № 213-VIII, а не за фактичної наявності відповідного статусу.

Отже, суд дійшов висновку, що пункти 3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII та Закону № 213-VIII, стосуються саме осіб, які, зокрема, беруть участь в антитерористичних операціях, а не які, як помилково вважає позивач, є учасниками бойових дій, маючи відповідний статус.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 01 травня 2023 року по справі №200/4964/21.

Оскільки відповідачем оскарженим розпорядженням з 13.12.2019 застосовані обмеження максимальним розміром пенсії позивача, а у матеріалах справи відсутні відповідні докази щодо участі в АТО позивача з вказаної дати, то перерахунок пенсії з обмеженням граничного розміру пенсії з 13.12.2019 є правомірним.

Щодо переплати пенсії ОСОБА_1 , яка виникла за період з 01.03.2020 по 30.11.2022 у розмірі 1955439,84 грн.,суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надмірну можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються в судовому порядку. Про що було повідомлено позивача у листі від 05.12.2022 (а.с.14-15).

Суд звертає увагу на те, що саме лише повідомлення про наявну переплату пенсії жодним чином не порушило прав позивача. При цьому суд не надає правову оцінку нарахованій відповідачем суми переплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки вказані суми пенсії, ураховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, не є предметом оскарження у цій справі.

Таким чином, за встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування розпорядження ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про скасування рішення про перерахунок пенсії №94 від 23.11.2022, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 , є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

Згідно з частини 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (), адреса: вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.