Справа № 580/1389/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1389/23 Суддя (судді) першої інстанції: Алла РУДЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уманського міськрайонного суду Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження про передачу справи та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нереєстрації Електронного кабінету ЄСІТС;

- зобов`язати відповідача зареєструвати Електронний кабінет ЄСІТС;

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС щодо не проведення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 705/4764/22 для розгляду судді міськрайонного суду Черкаської області В. Гудзенко;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження в.о. голови відповідача № 13 від 21.12.2022, як виданого без участі у розгляді справи судді В. Гудзенко;

- зобов`язати відповідача усунути порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС у цивільній справі № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи;

- визнати протиправними дії відповідача щодо приховування додатку до позовної заяви від 05.12.2022 на 7 аркушах у матеріалах паперової справи № 705/4764/22 та їх оформлення усупереч вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та Положення про АСДС;

- зобов`язати відповідача виготовити прихований паперовий екземпляр матеріалів цивільної справи № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач під час формування справи у паперовому вигляді додаток до позовної заяви на 7-ми аркушах приховав, чим допустив фальсифікацію матеріалів справи, що вказує на порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814.

Крім того, на думку позивача, за розпорядженням в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області №13 від 21.12.2022 на підставі частини четвертої ст. 31 ЦПК України цивільну справу №705/4764/22 було протиправно передано для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області.

Відтак, позивач вважає, що вказані обставини свідчать, що відповідач протиправно всупереч Положенню про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 спотворив зміст матеріалів справи, здійснив авторозподіл та передачу справи до іншого суду в порушення порядку, визначеного законом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року позовні вимоги - задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нереєстрації Електронного кабінету ЄСІТС; зобов`язання відповідача зареєструвати Електронний кабінет ЄСІТС; визнання протиправними дій відповідача щодо приховування додатку до позовної заяви від 05.12.2022 на 7 аркушах у матеріалах паперової справи № 705/4764/22 та їх оформлення усупереч вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та Положення про АСДС; зобов`язання відповідача виготовити прихований паперовий екземпляр матеріалів цивільної справи № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Уманського міськрайонного суду №13 від 21 грудня 2022 року про передачу справи №705/4764/22, №2/705/2329/22 для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким провадження у цій частині позовних вимог - закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду слугувала її незгода з розпорядженням в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.12.2022 року № 13 про направлення цивільної справи до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного до Уманського міськрайонного суду Черкаської області в зв`язку з неможливістю сформувати склад суду.

Втім, апелянт вважає, що позивач повинна захищати свої права шляхом подання апеляційної скарги на відповідне судове рішення у цивільній справі, а не шляхом звернення за судовим захистом в порядку адміністративного судочинства про оскарження розпорядження голови суду щодо передачі справи за підсудністю.

На думку скаржника, даний спір знаходиться поза площиною публічно-правових відносин, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження, відтак оскільки 20.12.2022 не відбувся повторний автоматизований розподіл справи № 705/4764/22, у зв`язку з чим розпорядження Уманського міськрайонного суду №13 від 21.12.2022 винесено передчасно, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.

До того ж, позивачем подано клопотання про закриття апеляційного провадження з огляду на відсутність повноважень у особи, що подала апеляційну скаргу підписувати її, оскільки станом на 06.10.2023 день подачі апеляційної скарги суддею В.Гончаруком, в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області є Людмила Горячківська.

При цьому, позивач звертає увагу на статтю 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка містить вичерпний перелік повноважень судді до яких не входить представництво суду як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, оскільки ці функції віднесені лише до суддів, які обіймають адміністративні посади на підставі статті 24 Закону, тобто голова суду, у разі його відсутності заступник голови суду, а у разі відсутності голови суду - найстарший суддя цього суду за віком.

Відтак, довіреність від 17.05.2023 видана в.о. голови Уманського міськрайонного суду В.Горячківською суперечить вимогам п.1 частини першої, третьої ст. 24, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а отже є недійсною.

У силу вимог пункту 2 частини першої статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, а саме: після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу від імені Уманського міськрайонного суду подано та підписано суддею Гончаруком В.М., на підтвердження повноважень якого надано довіреність від 17.05.2023 №01.33/25/23 підписану в.о. голови суду Горячківською Л.В.

Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, документи, що підтверджують повноваження представників, визначені статтею 59 КАС України.

У силу вимог пункту 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Таким чином, нормами КАС України передбачено можливість звернутись в інтересах іншої особи, на підтвердження чого має бути подано відповідну довіреність.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Горячківська Л.В. є керівником Уманського міськрайонного суду Черкаської області, що діє від імені цієї юридичної особи.

Так, приписами Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1401-VIII), що набрав чинності 30 вересня 2016 року, Конституцію України доповнено статтею 131-2, у якій передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Вказаним Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції України було доповнено пунктом 16-1, у підпункті 11 якого визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом №1401-VIII, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Із системного аналізу наведених положень чинного законодавства вбачається, що представництво органів державної влади і органів місцевого самоврядування під час розгляду адміністративної справи має здійснюватися адвокатом з 01 січня 2020 року в справах, провадження у яких відкрито після 30 вересня 2016 року. Якщо провадження розпочате до 30 вересня 2016 року, то представництво у судах може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

Винятком з цього правила є окремі категорії справ, до яких віднесені трудові спори, спори щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, малозначні справи, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Так, у відповідності до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено перелік справ, які є справами незначної складності.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено вимоги, які у відповідності до частини шостої статті 12 КАС України належать до справ незначної складності, тому представництво інтересів Уманського міськрайонного суду Черкаської області у даній справі може здійснюватися або адвокатом, або іншою фізичною особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Оскільки у виданій в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області довіреності від 17.05.2023 №01.33/25/23 чітко окреслено перелік повноважень, які надаються Гончаруку В.М. для представлення інтересів Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі №580/1389/23, тому підстави для закриття провадження згідно норм п. 2 частини першої статті 305 КАС України - відсутні.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2022 до Уманського міськрайонного суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд, про відшкодування моральної шкоди, за якою заведено справу №705/4764/22 (провадження №2/705/2329/22).

При цьому, згідно внутрішнього опису справи №705/4264/22 у справі знаходиться позовна заява, аркуші 1-8. Додаток до позовної заяви, а саме: копія рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у адміністративній справі №580/3474/22, відсутній (Том 1 а.с. 10-11).

Як наслідок, на підставі листа Христинівського районного суду Черкаської області від 17.03.2023 №1.11/30/2023 09.03.2023 з електронної пошти Уманського міськрайонного суду Черкаської області на електронну пошту Христинівського районного суду було надіслано копію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі №580/3474/22 для приєднання до матеріалів справи №705/4764/22 (Том 1 а.с. 136).

Відтак, у відповідності до довідки Уманського міськрайонного суду до позовної заяви було додано додаток на 7 аркушах, а саме: копію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.10.2022 у адміністративній справі №580/3474/22 за позовом ОСОБА_1 до Черкаського апеляційного суду про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Зазначений додаток знаходиться в електронному архіві підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з моменту надходження по даний час (Том 1 а.с. 96).

У той же час, дана справа №705/4764/22 перебувала в провадженні суддів Піньковського Р.В., Годік Л.С. та Єщенко О.І., якими були заявлені та задоволені самовідводи від розгляду даної справи.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 справа №705/4764/22 була передана на повторний автоматизований розподіл, при здійсненні якого із розподілу були виключені судді: Єщенко О.І. - слухав цю справу; Білик О.В. - перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти років; Годік Л.С. - уже слухав цю справу; Гончарук В.М. - закінчився період повноважень; Горячківська Л.В. - відсторонена від здійснення правосуддя; Гудзенко В.Л. - вихідний день за чергування у вихідний як слідчий суддя; Піньковський Р.В. - уже слухав цю справу (Том 1 а.с. 15).

За результатами повторного автоматизованого розподілу розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Як наслідок, розпорядженням Уманського міськрайонного суду №13 від 21.12.2022 відповідно до частини четвертої ст. 31 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд про відшкодування моральної шкоди №705/4764/22 передано для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області як найбільш територіально наближеного суду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (Том 1 а.с. 94-95).

Не погоджуючись з розпорядженням №13 від 21.12.2022 про передачу справи №705/4764/2, №2/705/2329/22 до Христинівського районного суду Черкаської області, та порядком формування справи у паперовому вигляді без долучення додатку до позовної заяви та зважаючи на відсутність реєстрації Електронного кабінету Уманського міськрайонного суду позивачка звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки 21.12.2022, тобто на наступний робочий день після виходу судді Гудзенко В.Л. на роботу, Уманський міськрайонний суд зобов`язаний був провести повторний автоматизований розподіл справи №705/4764/22 із включенням до складу суддів, які приймають участь у розподілі, вказаного судді, проте повторний автоматизований розподіл не провів та прийняв розпорядження №13 від 21.12.2022 про передачу справи до Христинівського районного суду Черкаської області, вказане свідчить про наявність підстав для визнання протиправним та скасування зазначеного розпорядження.

Враховуючи, що порушення прав позивача допущено саме внаслідок передачі справи до іншого суду, відтак належним способом захисту порушеного права є скасування розпорядження №13 від 21.12.2022, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Уманського міськрайонного суду про не проведення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 705/4764/22 з включенням до складу суддів, які приймають участь в розподілі судді В. Гудзенко та зобов`язання відповідача усунути порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС у цивільній справі № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки на час звернення позивача до суду з позовом порушення щодо реєстрації відповідача в підсистемі Електронний кабінет» та формування справи №705/4264/22 за відсутності додатка до позовної заяви існували, проте були усунуті до прийняття рішення у справі, внаслідок чого права позивача були відновлені, що свідчить про наявність підстав для провадження у справі в частині позовних вимог, а саме: щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нереєстрації Електронного кабінету ЄСІТС; зобов`язання відповідача зареєструвати Електронний кабінет ЄСІТС; визнання протиправними дій відповідача щодо приховування додатку до позовної заяви від 05.12.2022 на 7 аркушах у матеріалах паперової справи № 705/4764/22 та їх оформлення усупереч вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та Положення про АСДС; зобов`язання відповідача виготовити прихований паперовий екземпляр матеріалів цивільної справи № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи підлягає закриттю.

Згідно частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині рішення судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

При цьому, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав/законних інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин.

Так, пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Отже, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З матеріалів справи вбачається, що однією із підстав для звернення ОСОБА_1 до суду слугувала її незгода з розпорядженням в.о. голови відповідача № 13 від 21.12.2022, як виданого без участі у розгляді справи судді В. Гудзенко про направлення цивільної справи № 705/4764/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Черкаський апеляційний суд про відшкодування моральної шкоди, для розгляду до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Передумовою видання оспорюваного розпорядження слугувало те, що в Уманському міськрайонному суді Черкаської області здійснюють правосуддя сім суддів, які не можуть брати участь у розгляді указаної цивільної справи з поважних причин: Єщенко О.І. - слухав цю справу; Білик О.В. - перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6-ти років; Годік Л.С. - уже слухав цю справу; Гончарук В.М. - закінчився період повноважень; Горячківська Л.В. - відсторонена від здійснення правосуддя; Гудзенко В.Л. - вихідний день за чергування у вихідний як слідчий суддя; Піньковський Р.В. - уже слухав цю справу (Том 1 а.с. 15).

За результатами повторного автоматизованого розподілу розподіл не відбувся, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Таким чином, утворити новий склад суду для розгляду справи №705/4764/22 було неможливо.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною четвертою статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Відтак, у випадку задоволення відводів та неможливості утворити новий склад суду з інших поважних підстав ЦПК України передбачає процедуру передачі справи за підсудністю до іншого суду і такі процесуальні повноваження покладені на голову суду.

У даному випадку голова суду (в.о. голови суду) не здійснює повноваження, пов`язані з реалізацією публічної влади, а реалізує обов`язок визначений процесуальним законом з метою забезпечення дотримання права на судовий захист особи, яка звертається до суду.

Як наслідок, якщо позивач вважає, що справу розглянуто неповноважним складом суду, тому остання повинна захищати свої права шляхом подання апеляційної скарги на відповідне судове рішення у цивільній справі, а не шляхом звернення за судовим захистом в порядку адміністративного судочинства про оскарження розпорядження голови суду щодо передачі справи за підсудністю.

Положеннями статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду, ухвалені або вчинені після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, а також неможливість притягнення суду (судді) до цивільної відповідальності за вказані рішення, дії чи бездіяльність є легітимними обмеженнями, покликаними забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та із судом, а також загальновизнаними гарантіями суддівської незалежності.

Такі обмеження не шкодять суті права на доступ до суду та є пропорційними визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно, ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, даний спір знаходиться поза площиною публічно-правових відносин, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За змістом пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як наслідок, вжите в пункту 1 частини першої статті 238 КАС України формулювання «не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» треба розуміти і трактувати так, що не підлягають розгляду не тільки справи, спори в яких виникають поза сферою адміністративних публічно-правових відносин, але й ті, які можна розглядати за правилами адміністративного судочинства, однак щодо них на рівні імперативного законодавчого положення встановлено вимогу, яка обмежує таке звернення і відтермінує судовий захист порушеного права до події, з настанням якої виникають відповідні підстави для цього.

При цьому, у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 380/1854/20 Верховний Суд зазначив, що вжите в пункті 1 частини першої статті 238 КАС України формулювання «не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» треба розуміти і трактувати так, що не підлягають розгляду не тільки справи, спори в яких виникають поза сферою адміністративних публічно-правових відносин, але й ті, які можна розглядати за правилами адміністративного судочинства, однак щодо них на рівні імперативного законодавчого положення встановлено вимогу, яка обмежує таке звернення і відтермінує судовий захист порушеного права до події, з настанням якої виникають відповідні підстави для цього.

Крім того, у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в судах жодної юрисдикції.

Подібну за змістом правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 та від 16.10.2019 у справі № 1340/4052/18.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо невиконання Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС щодо не проведення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 705/4764/22 для розгляду судді міськрайонного суду Черкаської області В. Гудзенко; визнання протиправним та скасувати розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 13 від 21.12.2022, як виданого без участі у розгляді справи судді В. Гудзенко; зобов`язання відповідача усунути порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС у цивільній справі № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи не підлягають окремому розгляду як у порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 11.08.2023 у справі №580/6423/22.

Тобто, можливість розгляду судом позовних вимог про зобов`язання іншого суду або посадової особи суду вчинити певні процесуальні дії та (або) ухвалити рішення, пов`язане з розглядом іншої судової справи, Закони України не передбачають, а оскарження судових рішень, діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Як обумовлено частиною першою статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Між тим, оскільки розгляд цього спору з урахуванням його предмету та суб?єктного складу перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, тому підстави для такого роз`яснення - відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до переконня про необхідність закриття провадження у цій справі в частині позовних вимог на підставі п. 1 частини першої ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог із закриттям провадження у цій частині вимог на підставі п. 1 частини першої ст. 238 КАС України,

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Уманського міськрайонного суду Черкаської області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року - скасувати в частині розгляду позовних вимог про визнання протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо невиконання Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС щодо не проведення повторного автоматизованого розподілу цивільної справи № 705/4764/22 для розгляду судді міськрайонного суду Черкаської області В. Гудзенко; визнання протиправним та скасувати розпорядження в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 13 від 21.12.2022, як виданого без участі у розгляді справи судді В. Гудзенко; зобов`язання відповідача усунути порушення Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах та Положення про АСДС у цивільній справі № 705/4764/22 з урахуванням висновків суду за наслідком розгляду даної справи.

У цій частині позовних вимог прийняти нову постанову, якою провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження про передачу справи та зобов`язання вчинити дії - закрити.

В іншій частині - рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук