Справа № 380/18068/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 рокусправа №380/18068/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 05.09.2022 року №1-1312.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням нараховано податок за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» в розмірі 8955,60 грн. (податковий період 2021 рік). Вважає таке нарахування помилковим, оскільки Відповідач при визначенні суми податку на нерухоме майно не врахував, що 68/100 частки житлового будинку, що належить на праві власності позивачу, житлова площа складає 85,27 кв.м, що складає менше 120 кв.м. Відтак, відсутній обов`язок позивача сплатити податок за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості».

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в даній адміністративній справі відмовлено.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (вх. №66477 від 30.08.2023 року), в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено у новій редакції ст. 266 Податкового кодексу України та введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Статтею 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) закріплено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, об`єктом, що підлягає оподаткуванню є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. У свою чергу база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Згідно п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває 68/100 частки будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 149,26 кв. метрів.

Згідно з п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та нежитлової нерухомості. Абзацом ,,б п.п. 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПКУ передбачено пільги зі сплати податку для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів.

Проте, згідно абзацу другого п.п. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 ПКУ пільги зі сплати податку не надаються на об`єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, використовуються у підприємницькій діяльності).

ГУ ДПС у Львівській області отримало Акт обстеження житлового будинку від Виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 26.08.2021 року, дане обстеження проводилось на предмет здачі житлового будинку в найм. Враховуючи отриману інформацію від Виконавчого комітету Трускавецької міської ради, де зазначено, що частка будинку за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 , використовується з метою одержання доходу (здавання в оренду, тощо), нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки здійснювалось згідно з вимогами п.п. 266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПКУ та сформовано податкове повідомлення-рішення про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік із розрахунку 149,26 кв.м. х 60, де 60 - ставка податку, а саме 1% від мінімальної зарплати на період оподаткування.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває 68/100 частки будинку за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 149,26 кв. метрів.

Відповідно до Акту обстеження житлового будинку від Виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 26.08.2021 року, частка будинку за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 , складає 149,26 кв.м.

Головним управління ДПС у Львівській області визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем: «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» з вказаного об`єкту нерухомості:

за податковий період « 2021 рік» згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 05.09.2022 року №1-1312 на суму 8955,60 грн.

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пункту 8.1 статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Пунктом 8.3 статті 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Пунктом 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У відповідності до п. 12.4 ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5 ст. 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.

Так, згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1 та 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

В силу пп. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.4 ст. 266 ПК України врегульовано питання встановлення та застосування пільги із сплати цього податку.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Як стверджує представник позивача, 68/100 частки житлового будинку, що належить на праві власності позивачу, житлова площа складає 85,27 кв.м, що складає менше 120 кв.м. Відтак, відсутній обов`язок позивача сплатити податок за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості».

Проте, суд з таким твердженням представника позивача не погоджується з огляду на наступне.

При розрахунку розміру податку на нерухоме майно до уваги має прийматися саме житлова площа, а не загальна, суд відхиляє як такі, що прямо суперечать пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України. Так, як вже зазначалося вище, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2021 у справі № 280/4364/18 також зазначав, що: «…за наявності у власності фізичної особи - платника податку житлового будинку податок на майно, відмінне від земельної ділянки, обчислюється із загальної площі такого об`єкта нерухомості, незалежно від площі допоміжних приміщень такого будинку…».

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває 68/100 частки будинку за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 219,5 кв.м (149,26 кв. м з яких належать ОСОБА_1 на праві власності).

Актом обстеження житлового будинку Виконавчого комітету Трускавецької міської ради від 26.08.2021 року, підтверджено, що частка будинку за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_1 , складає 149,26 кв.м.

Враховуючи наведене та те, що у приватній власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт житлової нерухомості загальною площею 149,26 кв.м., то податковий орган має зменшити базу оподаткування на 120 кв.м.

Тобто, з урахуванням такого зменшення, база оподаткування належного позивачу об`єкта житлової нерухомості становить 29,26 кв.м.

Судом досліджено розрахунок до спірного податкового повідомлення-рішення та встановлено, що контролюючим органом неправомірно нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік, без застосуванням пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 120 кв.м.

Отже, за сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставне визначення позивачу податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021 рік в розмірі 8955,60 грн. спірним податковим повідомленням-рішенням від 05.09.2022 року №1-1312, що свідчить про невідповідність такого критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до абз.1 ч.2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовано заявлені позовні вимоги, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2684,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Ф» №1-1312 від 05.09.2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна