Справа № 240/26924/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної служби Національної поліції України (далі відповідач, УПП в Житомирській області ДПС) «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 21 липня 2023 року №12.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що його не було повідомлено про проведення службового розслідування, не запропоновано надати пояснення відносно обставин події, яка стала підставою для проведення розслідування, що позбавило можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування, а тому оскаржуваний наказ, на переконання позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено строк звернення до суду із цим позовом та прийнято його до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.
23 жовтня 2023 року на виконання вимог цієї ухвали відповідач подав відзив на позовну заяву з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що під час проведення службового розслідування, підставою для призначення якого стало звернення ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) від 30 травня 2023 року, досліджувався факт порушення позивачем службової дисципліни, а саме порушення права особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія прийняла рішення застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року клопотання УПП в Житомирській області ДПС про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін задоволено та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.
Суд установив, що ОСОБА_1 проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПС.
З метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським ОСОБА_1 за участю ОСОБА_2 під час події, яка мала місце 19 травня 2023 року за адресою: автодорога М-07, сполученням Київ-Ковель-Ягодин 145 км, 28 червня 2023 року начальник УПП в Житомирській області ДПС видав наказ №72 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».
За результатами такого розслідування 12 липня 2023 року дисциплінарною комісією складено висновок, затверджений того ж дня начальником УПП в Житомирській області ДПС.
Наказом начальника УПП в Житомирській області ДПС від 21 липня 2023 року №12 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2012 року №1026, пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішні справ України від 07 листопада 2015 року №1395, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту застосовано до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Уважаючи такий наказ протиправними, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.
У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити. Наполягав, що про проведення службового розслідування його не повідомили, що позбавило його можливості надати пояснення щодо події, яка мала місце 19 травня 2023 року на автодорозі М-07 за участю громадянина ОСОБА_2 . Про те, що його портативний відеореєстратор розпочав відеозйомку тільки з моменту роз`яснення водію положень Правил дорожнього руху, які він порушив, що і зумовило його зупинку, позивач не знав. Зауважує, що факт вчинення ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху був також зафіксований на особистий відеореєстратор, який знаходився в службовому автомобілі. Однак, з огляду на те, що позивач не знав про проведення службового розслідування, він не зміг надати відповідний запис, який підтверджував правомірність його дій. Зазначив, що відповідні обставини може підтвердити його напарник, у зв`язку з чим заявив клопотання про допит його як свідка. Додатково зауважив, що технічні характеристики портативних реєстраторів, які видаються перед початком виконання службових обов`язків, не забезпечують можливості здійснювати відеозапис безперервно під час їх виконання.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав заяву про відкладення розгляду справи.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року суд задовольнив заяву відповідача та клопотання позивача, відклав розгляд справи та викликав у судове засідання як свідка ОСОБА_3 (далі свідок, ОСОБА_3 )
У судовому засідання 08 листопада 2023 року свідок ОСОБА_3 надав пояснення та підтвердив, що у службовому автомобілі, в якому він та позивач здійснювали патрулювання 19 травня 2023 року, був розташований відеореєстратор. На записі у такому реєстраторі було зафіксовано вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, за яке його було у подальшому притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент розгляду справи судом такий запис не зберігся, однак на момент проведення службового розслідування ще був у наявності.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Зауважила, що запис з відеореєстратора під час службового розслідування не досліджувався, оскільки у постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності такий запис не зазначений як доказ. На запитання суду підтвердила, що докази повідомлення позивача про початок службового розслідування відсутні, а про відмову давати пояснення під час розслідування позивач повідомив усно, що також не зафіксовано жодними документами.
На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотань сторін 08 листопада 2023 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до журналу судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №580-VIII) Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 статті 6 цього Закону закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України №580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Пунктами 1 3 частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Дисциплінарний статут).
За визначенням частин 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Пунктом 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України №580-VIII, зобов`язує поліцейського: утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.
Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частин 1 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.
Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану врегульовані положеннями розділу V Дисциплінарного статуту.
Положеннями частини 1 статті 26 цього Статуту закріплено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Частиною 3 цієї правової норми передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Згідно частин 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Положеннями статті 27 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану визначені у статті 29 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до положень цієї правової норми дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Згідно пункту 1 розділу І цього Порядку, він визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №983 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:
надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;
ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;
користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Згідно пункту 3 цього розділу поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Пунктом 7 розділу IV Порядку №893 передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Відповідно до пункту 17 цього розділу факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті про відмову надати пояснення зазначаються відомості про дату, час і місце його складання, про роз`яснення поліцейському, стосовно якого призначено службове розслідування, або іншим особам, яким було запропоновано надати пояснення та які відмовилися це зробити, їхніх прав, а також їхні прізвища, власні імена та по батькові (за наявності). Крім того, зазначаються посади, звання, прізвища, власні імена, по батькові (за наявності) осіб, які склали акт, а також (у разі повідомлення) причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, якому поліцейський відмовився надати пояснення, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
Приписами пункту 2 розділу VІ Порядку №983 закріплено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно пункту 4 цього розділу в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
Як установлено судом, 20 травня 2023 року на гарячу лінію Національної поліції України надійшла скарга громадянина ОСОБА_2 на позивача та його напарника з приводу неправомірного складання постанови.
Відповідне звернення направлено до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, де було зареєстровано 22 травня 2023 року та передано на розгляд в Коростенське районне управління правління 26 травня 2023 року.
Листом від 30 травня 2023 року відповідні матеріали направлені тимчасово виконуючому обов`язки начальника Управління патрульної поліції в Житомирській області.
28 червня 2023 року начальник Управління патрульної поліції в Житомирській області, відповідно до статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кащуком В.В. за участю ОСОБА_2 під час події, яка мала місце 19 травня 2023 року за адресою: автодорога М-07, сполученням Київ Ковель Ягодин, 145 км, видав наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» №72.
За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок, у якому зазначено про встановлення комісією, що під час несення служби 19 травня 2023 року за адресою: автодорога М-07, сполученням Київ Ковель Ягодин, 145 км, позивач не забезпечив безперервного ведення відеозйомки на портативний відеореєстратор №475884 під час зупинки транспортного засобу DAF FT 460, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 у зв`язку з чим не зафіксовано наявність доказів, які б свідчили про те, що водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Також, під час здійснення розгляду справи відносно ОСОБА_2 позивачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не заслухано особу, яка бере участь у справі та не вирішено питання по наявність клопотань, чи порушено порядок розгляду справи.
З огляду на викладене комісія дійшла висновку, що в діях позивача вбачається порушення службової дисципліни, за яке Дисциплінарним статутом передбачена дисциплінарна відповідальність.
Зазначений висновок дисциплінарної комісії затверджений начальником Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції 12 липня 2023 року.
21 липня 2023 року начальником Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції підписано наказ «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» №12, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2012 року №1026, пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішні справ України від 07 листопада 2015 року №1395, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту застосовано до поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Суд зауважує, що у висновку дисциплінарної комісії зазначено, у ході службового розслідування були опитані позивач та його напарник ОСОБА_3 .
Однак, під час розгляду справи позивач та свідок заперечили факт надання ними пояснень під час проведення службового розслідування.
З наданих відповідачем належним чином засвідчених копій матеріалів службового розслідування суд установив, що позивач та його напарник давали пояснення 20 травня 2023 року.
На запитання суду представник відповідача підтвердила, що під час службового розслідування позивач пояснень не надавав, оскільки відмовився.
Проте, доказів на підтвердження факту відмови позивача від надання пояснень під час проведення службового розслідування, а саме акта про відмову надати пояснення, оформленого відповідно до приписів пункту 17 розділу V Положення №893, представник відповідача суду не надала.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що висновок, складений дисциплінарною комісією, містить недостовірну інформацію щодо надання позивачем та його напарником пояснень.
Також суд зауважує, що положення Дисциплінарного статуту та Положення №893 не передбачають обов`язку керівництва поліцейського ознайомити його з наказом про призначення проведення службового розслідування.
Тим часом, згідно частини 2 статті 18 Дисциплінарного статуту та пункту 2 розділу ІV Положення №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Отже, тільки у разі ознайомлення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, з наказом про призначення такого розслідування, забезпечує можливість такого поліцейського реалізувати закріплені названими правовими нормами права.
У спірному випадку позивач стверджує, що про призначення службового розслідування не знав до дати ознайомлення з оскаржуваним наказом від 21 липня 2023 року №12 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Саме необізнаність з фактом призначення службового розслідування позбавила його можливості надати докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме запису з відеореєстратора, який був розміщений у службовому автомобілі під час події, яка мала місце 19 травня 2023 року.
Існування такого запису підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який також зазначив, що відповідний запис був знищений вже після закінчення службового розслідування.
Аналогічні пояснення надав також позивач під час розгляду справи в судовому засіданні.
Застереження представника відповідача про те, що зазначений запис не міг бути прийнятий дисциплінарною комісією до уваги та не досліджувався останньою, оскільки у постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності такий доказ вини не зазначений, суд до уваги не приймає з огляду на таке.
Згідно пункту 1 розділу І цієї Інструкції, вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Пунктом 5 цього розділу закріплено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Аналіз наведеної правової норми, з огляду на відсутність у ній окремого застереження про здійснення включення відеозйомки, діє підстави для висновку, що протягом всього періоду виконання службових обов`язків після включення портативного відеореєстратора має здійснюватися відеозйомка, яка може бути перервана тільки у визначених випадках.
Як установлено судом з відеозаписів з портативного реєстратора позивача відеозапис здійснювався з 21:23:48 годин до 21:59:44 годин з двома перериваннями о 21:38:48 годин та 21:44:44 годин. На початку здійснення запису індикатор заряду портативного реєстратора становив 62%, а на момент закінчення запису 48%.
Отже за 36 хвилин 26 секунд здійснення запису портативний реєстратор втратив 14% заряду.
Відповідно, 100% заряду вистачить не більше ніж на 5 годин здійснення безперервної відеофіксації (вираховується за формулою пропорції: загальний час роботи реєстратора, зарядженого до 100% дорівнює часу, протягом якого відбувався запис помноженого на 100% та поділений на 14%, а саме 36*100/14=258 хвилин, тобто 4 години 18 хвилин).
Таким чином, виходячи з цих розрахунків, портативний реєстратор позивача фізично не міг безперервно здійснювати відеозйомку протягом всього часу здійснення патрулювання, який, згідно Розстановки сил та засобів роти №2 батальйону патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції з 20:00 19 травня 2023 року по 08:00 годин 20 травня 2023 року, затвердженого т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції 19 травня 2023 року, становив 12 годин.
Викладене свідчить, що технічний стан портативного реєстратора не відповідав вимогам, закріпленим у пункті 5 розділу ІІ Інструкції №1026.
Наведене, згідно пояснень позивача, обумовлює необхідність здійснення включення портативного реєстратора під час спілкування з громадянами та виключення його після його завершення.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що порушення вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026 обумовлене неналежним виконанням посадовими особами відповідача обов`язків щодо забезпечення позивача портативним реєстратором у належному технічному стані.
Додатково суд зауважує, що з відео портативного реєстратора позивача о 21:25:05 годин, 21:28:50 годин та 21:29:20 годин суд установив, що у автомобіля, яким керував ОСОБА_2 не включений ближнє світло фар. Під час спілкування з водієм, останній не заперечував, що він фари не вмикав, оскільки йому було добре видно шлях руху. Так само у заяві від 22 травня 2023 року на ім`я начальника Патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 зазначає, що не повинен був вмикати фари, оскільки темна пора доби на момент зупинки його автомобіля ще не настала.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запис з портативного реєстратора позивача підтверджує факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.
Надаючи правову оцінку висновку дисциплінарної комісії про допущення позивачем порушень вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП) та пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, суд зауважує на таке.
Відповідно до приписів статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція №1395.
Розділ ІІІ цієї Інструкції містить положення, що врегульовують питання розгляду срав про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.
Пунктом 4 цього розділу закріплено, що Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.
Згідно названої правової норми особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №1395 поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;
2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції №1395 передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Розгляд справи закінчується винесенням постанови.
Аналіз наведених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, може заявити клопотання, у тому числі щодо використання юридичної допомоги адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, або до початку розгляду справи або під час такого розгляду.
Як установлено судом із запису з портативного реєстратора позивача, з 21:23:48 годин до 21:33:20 годин лейтенант поліції ОСОБА_1 та його напарник ОСОБА_3 проводили з`ясування причин невиконання ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху щодо включення світла ближніх фар в темну пору доби та роз`яснювали водію чому час, у який його було зупинено, відноситься до темної пори доби.
О 21:33:20 годин, після того, як працівники поліції впевнилися у переконанні ОСОБА_2 про не порушення ним Правил дорожнього руху, позивач повідомив ОСОБА_2 про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення.
У відповідності до вимог Інструкції №1495 позивач повідомив водію його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, представився та зазначив про здійснення відеозапису.
О 21:33:49 годин ОСОБА_1 запитав у ОСОБА_2 чи зрозумілі йому роз`яснені права. Після цього проінформував ОСОБА_2 який саме пункт Правил дорожнього руху він порушив та розмір штрафу, який підлягає стягненню за вчинене правопорушення.
О 21:33:58 годин ОСОБА_2 зазначає про свою згоду заплатити передбачений законодавством штраф.
Після цього о 21:34:02 годин ОСОБА_1 інформує водія про закриття розгляду справи та винесення постанови і починає її оформлення.
О 21:43:55 годин ОСОБА_1 проводить друк винесеної постанови та підписує її.
Згідно відеозапису о 21:44:51 годин ОСОБА_1 пропонує ОСОБА_2 , який у цей момент з кимось розмовляє по телефону, отримати копію винесеної постанови.
Після цього водій починає суперечку з приводу правильності інкримінованого йому порушення, у той час як працівники поліції намагаються з`ясувати чи буде він отримувати постанову.
О 21:45:55 годин водій закриває двері автівки та припиняє розмову на що позивач інформує водія, що його позиція зрозуміла, побажав щасливої дороги і направився до службового автомобіля.
О 21:26:44 годин ОСОБА_2 підійшов до службового автомобіля патрульної поліції і намагався сфотографувати його. Після повідомлення позивача про те, що здійснення фото- і відеозйомки на блокпосту, де вони перебувають, заборонені, ОСОБА_2 повідомив, що бажає отримати інформацію про прізвище, ім`я, по батькові, звання та номер жетону позивача, номер патрульного автомобіля, яка одразу була надана особі. Оскільки водій здійснював запис наданих йому відомостей, позивач запропонував допомогти та підсвітити ліхтарем.
Після цього о 21:48:45 годин позивач знову запитав у ОСОБА_2 чи буде він отримувати постанову, на що той повідомив, що буде, однак продовжив рух у бік свого автомобіля.
І саме у цей момент о 21:48:55 годин ОСОБА_2 повідомив, що має право на адвоката.
Позивач та його напарник одразу роз`яснили водію, що справа про адміністративне правопорушення вже розглянута, а відповідне право він мав реалізувати під час її розгляду. Також зазначено, що свою незгоду з постановою водій може висловити у процесі оскарження із наданням відповідних доказів.
Додатково суд зауважує, що о 21:49:10 годин ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вважав, що йому пропонують «свого адвоката», а такий йому не потрібен, бо він має власного.
За результатами оцінки відеозапису з портативного реєстратора позивача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяв із дотриманням вимог чинного законодавства в частині роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Не реалізація такою особою при розгляді справи права на юридичну допомогу адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, обумовлене помилковим розумінням такою особою роз`яснених їй прав.
Підсумовуючи викладене вище, суд уважає висновок дисциплінарної комісії про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні статті 280 КУпАП, пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України №580-VІІІ, пункту 5розділу ІІ Інструкції №12-026, пункту 9 розділу ІІІ Інструкції №1395 помилковим і таким, що не ґрунтується на повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин його вчинення, установленні причин і умов учинення дисциплінарного проступку та вини поліцейського.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у цій справі.
З огляду на викладене, позовні вимоги щодо оскарженого наказу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної служби Національної поліції України «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 21 липня 2023 року №12 підлягають задоволенню.
На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Позивачем у цій справі сплачено судовий збір в загальній сумі 1074,0 грн згідно з квитанцією №9315-1560-5269-2828 від 18 серпня 2023 року.
Водночас за змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який поданий фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини 1 цієї правової норми судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2023 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн.
З огляду на викладене, розмір судового збору за подання позову складає 1073,60 грн. (2684,00 грн. х 0,4).
Отже 0,4 грн є надмірно сплаченими і не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд зауважує, що надмірно сплачені суми судового збору можуть бути повернуті відповідним судом на підставі клопотання позивача, як це передбачено статтею 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
Отже, загальна сума судових витрат по сплаті судового збору, яка підлягає розподілу у цій справі, становить 1073,60 грн та підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної служби Національної поліції України на користь позивача.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 194, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати наказ Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної служби Національної поліції України «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 21 липня 2023 року №12.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної служби Національної поліції України на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис