Справа № 380/12845/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 рокусправа № 380/12845/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі військова частина НОМЕР_1 , відповідач), у якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 29.10.2021 № 10, оформленого протоколом, згідно якого ОСОБА_1 виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі її житлово-побутової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 19.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10.10.2016 проходив військову службу за контрактом у Національній гвардії України. З 19.12.2016 перебував на квартирному обліку на загальних підставах. 13.10.2021 контракт було припинено у зв`язку із закінченням строку дії контракту. 15.11.2021 позивач отримав з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії лист за вих. № 50/02/29-1685 від 10.11.2021, згідно якого рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2021 № 10 його виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням з військової служби у зв`язку із закінченням терміну контракту. Позивач вважає рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 незаконним. При цьому позивач посилається на дві обставини, а саме те, що така підстава для зняття з квартирного обліку (обліку потребуючих поліпшення житлових умов) як закінчення строку контракту є неправомірною, а також зазначає, що позивач не був запрошений на засідання житлово-побутової комісії і не був повідомлений про таке засідання у 15-денний термін у письмовій формі. Відтак, позивач просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 12.06.2023 суддя відкрила провадження у справі та вирішила проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

07.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 51430). Відповідач позову не визнав та зазначає, що імперативною умовою для зняття особи з квартирного обліку є припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, п. 29 цих Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Крім того, 12.10.2021 позивач звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням зняти його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням з військової служби по закінченню терміну контракту. Тобто позивач сам надав відповідну згоду щодо виключення його з квартирного обліку, у підтвердження чого є рапорт позивача. Щодо твердження представника позивача про те, що рішення у вигляді протоколу ЖПК № 10 було прийнято без присутності позивача, то зазначає таке. Про проведення засідання житлово-побутової комісії 29.10.2021 позивач був повідомлений, оскільки 12.10.2021 написав рапорт з проханням про зняття його з квартирного обліку та звернувся з ним до командира військової частини. Це свідчить про те, що позивачу були відомі підстави зняття його з квартирного обліку. Також зазначає, що на момент засідання житлово-побутової комісії, яке відбулося 29.10.2021, позивач вже був звільнений, а саме 13.10.2021. Посилання позивача на те, що він не був повідомлений у 15-денний термін письмово також не відповідає дійсності, оскільки 10.11.2021 позивачу було надіслано письмове повідомлення про виключення його з квартирного обліку із зазначенням підстав, які цьому передували. Щодо права залишатися на квартирному обліку зазначає, що оскільки вислуга років ОСОБА_1 на момент звільнення становила у календарному обчисленні 15 років 01 місяць 20 днів, у пільговому обчисленні 01 рік 02 місяці 07 днів, тому житлово-побутова комісія військової частини НОМЕР_1 на час звільнення позивача з військової служби мала всі правові підставі для прийняття рішення про його зняття з квартирного обліку.

14.08.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 16913ел.) Представник зазначає, що написання чи ненаписання рапорту позивачем не звільняє комісію від обов`язку повідомити позивача про проведення засідання. Зазначає також, що відповідачем не доведено факт належного інформування позивача про проведення засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 29.10.2021, за наслідком якого було прийнято спірне рішення у вигляді протоколу № 10.

Ухвалою від 23.11.2023 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 29.11.2023 суд продовжив розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2021 № 225 припинено контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 (М-147625), який здав справи, обов`язки за посадою офіцера служби конвоювання та охорони та звільненого відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України від 27.09.2021 № 183 о/с у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту 13.10.2021.

Відповідно до наказу станом на 13.10.2021 вислуга років становить:

час служби в календарному обчисленні 15 років 01 місяць 20 днів;

час служби у пільговому обчисленні (без урахуванням календарної вислуги) 01 рік 02 місяці 07 днів.

З долученого до відзиву рапорту Варлама Т.А. від 12.10.2021 суд встановив, що позивач такий адресував командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_2 та просив зняти його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у зв`язку із звільненням з військової служби по закінченню терміну контракту. Облікову квартирну справу просив видати на руки.

Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2021 ухвалено у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас по закінченню строку контракту, капітана ОСОБА_1 виключити з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 згідно з п. 26, п. п. 3 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов». Зобов`язано знятись з реєстрації ОСОБА_1 та його сім`ю, а саме: дружину ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 з адреси військової частини НОМЕР_1 : АДРЕСА_1 .

Листом від 10.11.2021 військова частини НОМЕР_1 від 10.11.2021 № 50/02/ НОМЕР_2 повідомила позивача, що рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2021 № 10 його виключено з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням з військової служби по закінченню терміну контракту. Також надіслала позивачу витяг з протоколу житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2021 № 10.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі ЖК України) визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

У ст. 40 ЖК України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. ст. 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Абзацом 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із ст. ст. 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила №470).

Частиною 2 п. 8 вказаних Правил встановлено, що облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання.

Пунктом 26 Правил №470 передбачено, що громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік;

6) скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

7) отримання грошової компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів

Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

На підставі п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 1865-IV від 24.06.2004 (далі - Закон № 1865-IV) військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Абзац 4 п. 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 1865-IV покладає зобов`язання на Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пункт 23 Порядку №1081 визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).

З системного аналізу наведених норм видно, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пунктом 30 Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

На виконання Порядку №1081 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.07.2007 №278, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.08.2007 за №942/14209, затверджено Інструкцію з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень (далі - Інструкція №278).

Пунктом 3.15 Інструкції №278 передбачено, що військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні житла минула; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби через службову невідповідність, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 3.16 Інструкції №278 зняття з квартирного обліку та виведення з пільгових списків осіб, які були необґрунтовано внесені до цих списків або втратили вказане право, проводиться житлово-побутовими комісіями військових частин у тому самому порядку, що й взяття на облік. При розгляді цих питань на засідання житлово-побутової комісії запрошуються зацікавлені особи, які про зняття з обліку (вилучення з пільгової черги) повідомляються у 15-денний термін у письмовій формі.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, яке регулює порядок забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, суд дійшов висновку, що у разі перебування особи на квартирному обліку за місцем роботи у випадку припинення трудових відносин особи з підприємством, установою, організацією, припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією є окремою і самостійною підставою для зняття особи з квартирного обліку.

Зі змісту оскаржуваного рішення від 29.10.2021, оформленого протоколом № 10, слідує, що правовими підставами для прийняття рішення про виключення позивача з обліку осіб, які потребують покращення житлових умов, визначені п. 3 ч. 2 ст. 40 Житлового кодексу УРСР, п.п. 3 п. 26 Правил №470, тобто припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи.

Таким чином, виключаючи позивача із списку осіб, які потребують покращення житлових умов, у зв`язку з припиненням відносин військової служби військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України діяла відповідно до вимог ЖК України та Правил №470.

Між тим, як стверджує відповідач і як встановив суд, позивач самостійно звернувся до відповідача із рапортом про зняття з квартирного обліку у зв`язку із звільненням з військової служби по закінчення терміну контракту.

Суд зазначає, що як і вимоги Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень № 278 так і Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями № 1081 зазначає про інші випадки, передбачені законодавством для зняття військовослужбовця з квартирного обліку.

Тобто подання позивачем власноруч написаного рапорту від 12.10.2021 про зняття його з квартирного обліку не створювало для відповідача жодних заборон розглянути такий рапорт та прийняти відповідне рішення, враховуючи факт звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 ЖК України зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

З огляду на наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що у зв`язку з прийняттям рішення про виключення ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують покращення поліпшення житлових умов дотримано вимоги статті 40 Житлового кодексу УРСР, пункту 28 Правил №470, а також прийнято таке рішення в межах повноважень передбачених Інструкцією №278.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 в особі її житлово-побутової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 з 19.12.2016, то суд вказує наступне.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до п. 29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі, і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку №1081.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Вислуга років станом на 13.10.2021 становить у календарному обчисленні 15 років 01 місяць 20 днів та у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 01 рік 02 місяці 07 днів.

Відтак, відсутність необхідної вислуги років позбавляє позивача його права залишатися на квартирному обліку у відповідача.

З огляду на відсутність правових підстав для перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , вимога про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 в особі її житлово-побутової комісії поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку з 19.12.2016 є безпідставною і у її задоволенні слід відмовити.

Стосовно тверджень позивача про прийняття оскаржуваного рішення за його відсутності та без його повідомлення суд зауважує таке.

Згідно з п. 3.3 Інструкції №278 з метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу та використання житлової площі у військових частинах утворюються житлово-побутові комісії.

Житлово-побутова комісія створюється за наказом командира військової частини в складі 5-9 осіб. Головою житлово-побутової комісії призначається заступник командира з тилу. Крім того, за наказом командира визначаються заступник голови житлово-побутової комісії військової частини та технічний секретар. Засідання житлово-побутової комісії проводиться не менш як один раз на місяць.

Згідно з п. 3.4 Інструкції №278 на житлово-побутові комісії покладаються, зокрема розгляд питань щодо зарахування або зняття військовослужбовців з квартирного обліку.

Позивач вказує, що розглядаючи питання про виключення його зі списків осіб, які потребують покращення житлових умов, житлово-побутова комісія військової частини не запросила його на своє засідання.

Згідно з п. 3.16 Інструкції №278 зняття з квартирного обліку та виведення з пільгових списків осіб, які були необґрунтовано внесені до цих списків або втратили вказане право, проводиться житлово-побутовими комісіями військових частин у тому самому порядку, що й взяття на облік.

При розгляді цих питань на засідання житлово-побутової комісії запрошуються зацікавлені особи, які про зняття з обліку (вилучення з пільгової черги) повідомляються у 15-денний термін у письмовій формі.

Відповідачем не надано доказів того, що житлово-побутова комісія у п`ятнадцятиденний строк до проведення засідання комісії повідомляла позивача про своє засідання, на якому вирішуватиметься питання зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та (або) дату і час засідання комісії.

З матеріалів справи випливає, що засідання житлово-побутової комісії проведено у відсутності позивача.

Однак, з цього приводу суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18 Верховний Суд указував, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, суд зауважив, що деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

У цій постанові Верховний Суд також визначив, що суттєве (фундаментальне) порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Тож, у підсумку, Верховний Суд у цій справі, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, запровадив критерій виміру суттєвості порушень правової процедури ухвалення рішення та дійшов висновку, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. На думку суду, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Застосовуючи наведений підхід до цієї справи, суд зазначає, що неповідомлення позивача про розгляд справи об`єктивно не вплинуло на правильність висновків відповідача щодо встановлених обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи все викладене вище, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного рішень діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, з дотриманням розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, справедливо, обґрунтовано, з огляду на що суд визнає позов необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Додатково суд зазначає, що питання строку звернення вирішено при відкритті провадження у справі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.11.2023.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна