Справа № 380/16636/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мричко Н.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністартивну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сікер до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сікер (, місцезнаходження: 81332, Львівська обл., Мостиський р-н, с. Гостинцеве, вул. Львівська, буд. 2, офіс 101) до Львівської митниці (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 1), в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів: №UA209000/2023/900316/2 від 05.05.2023, №UA209000/2023/900317/2 від 05.05.2023, №UA209000/2023/900347/2 від 18.05.2023, №UA209000/2023/900353/2 від 22.05.2023, №UA209000/2023/900376/2 від 25.05.2023, №UA209000/2023/900487/2 від 14.06.2023.

Ухвалою від 24.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 30.11.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Львівської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними, так як декларантом під час митного оформлення товарів для підтвердження митної вартості (за ціною договору) митному органу надано усі основні документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Ці документи повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відтак у митниці не було правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів. Однак, всупереч положенням ч. 3 ст. 53 МК, відповідач витребував додаткові документи, вказавши на наявність надуманих розбіжностей та не підтвердження усіх складових митної вартості. Разом з тим, незважаючи на відсутність підстав для витребування додаткових документів, позивач, з метою усунення будь-яких сумнівів у достовірності заявленої декларантом митної вартості надав на вимогу митного додаткові документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Разом з тим, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості (за резервним методом). Позивач зауважив, що ним імпортувався ідентичний товар і попередньо, натомість Львівською митницею приймалися рішення про коригування митної вартості, які ТОВ «Сікер» оскаржувалися в судовому порядку та скасовані рішеннями суду. З огляду на вказане, вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задовольнити.

09.08.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідачем правомірно прийнято оскаржувані рішення. Зазначив, що під час здійснення митного контролю, а саме правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах. Також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів. Однак, відповідач вважає, що декларантом не спростовані наявні розбіжності у документах.

14.08.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив. Вказав, що у позовній заяві зазначено та не спростовано відповідачем те, що декларантом було подано всі наявні документи, що визначає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу. На переконання представника, митниця була зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вважає позовні вимоги обґрунтованими, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

26.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «ZHEJIANG LINGSHA TECHNOLOGY CO., LTD», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №TTC2208136. Предметом вказаного договору є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність батути (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №TTC2208136 від 26.10.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №ТТС2208167-9 від 11.03.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 32 540, 00 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 05.05.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA52U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 батути в комплекті в розібраному вигляді). Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA52U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір №ТТС2208136 від 26.10.2022; Рахунок-проформа № ТТС2208167-9 від 25.11.2022 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) № ТТС2208167-9 від 11.03.2023 р.; Банківський платіжний документ №532 від 07.12.2022; Банківський платіжний документ №674 від 12.04.2023; Договір (заявка-замовлення) на перевезення №059 від 02.05.2023 р.; Рахунок-фактура на перевезення №059 від 03.05.2023 р.; Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1414-ІСТ від 21.04.2023; Банківський платіжний документ, що стосується перевезення №721 від 02.05.2023; Автотранспортна накладна б/н від 04.05.2023 р.; Коносамент №DK23030461NBOGDNFDJ від 19.03.2023 р. Прайс-лист б/н від 25.10.2022; Інтернет-пропозиція; Висновок експерта №23/1/064 від 07.02.2023.

Відповідач надіслав декларанту позивача вимогу про надання додаткових документів.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

05.05.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900316/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до п.1.2 контракту №ТТС2208136 від 26.10.2022 передбачено, що «продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. Не дотримано умов оплати відповідно до п. 4 контракту в частині передоплати за товар. У проформі-інвойсі від 25.11.2022 №ТТС2208167-9 в полі «Примітка» вказано термін поставки 05.03.2022, що передує договірним відносинам по контракту. Вказані у графі 44 МД договори на перевезення від 02.05.2023 №059 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

Декларантом позивача на виконання вимог Рішення про коригування було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA44U2, та 05.05.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №TTC2208136 від 26.10.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №ТТС2208167-10 від 11.03.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 19 181, 32 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 05.05.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA93U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 батути в комплекті в розібраному вигляді).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA93U9 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір №ТТС2208136 від 26.10.2022; Рахунок-проформа № ТТС2208167-10 від 25.11.2022 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) № ТТС2208167-10 від 11.03.2023 р.; Банківський платіжний документ №533 від 07.12.2022; Банківський платіжний документ №666 від 04.04.2023; Договір (заявка-замовлення) на перевезення №060 від 02.05.2023 р.; Рахунок-фактура на перевезення №060 від 03.05.2023 р.; Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1415-ІСТ від 21.04.2023; Банківський платіжний документ, що стосується перевезення №722 від 02.05.2023; Автотранспортна накладна б/н від 04.05.2023 р.; Коносамент №DK23030461NBOGDNFDD від 19.03.2023 р.; Прайс-лист б/н від 25.10.2022; Інтернет-пропозиція; Висновок експерта №23/1/064 від 07.02.2023.

Відповідач надіслав декларанту позивача вимогу про надання додаткових документів.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

05.05.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900317/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до п.1.2 контракту №ТТС2208136 від 26.10.2022 передбачено, що «продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. Не дотримано умов оплати відповідно до п. 4 контракту в частині передоплати за товар. У проформі-інвойсі від 25.11.2022 №ТТС2208167-10 в полі «Примітка» вказано термін поставки 05.03.2022, що передує договірним відносинам по контракту. Вказані у графі 44 МД договори на перевезення від 02.05.2023 №060 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

Декларантом позивача на виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA15U5, та 05.05.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

17.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «Qingtian Dacheny Laisure Chair Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №DC, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №DC від 17.11.2022 р., згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №DC від 28.12.2022 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 14 400, 00 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 18.05.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA07U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 крісло-шезлонг).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA07U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір №DC від 17.11.2022; Рахунок-проформа № DC від 28.12.2022 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) № DC від 28.12.2022 р.; Банківський платіжний документ №558 від 04.01.2023; Банківський платіжний документ №725 від 04.05.2023; Договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1114 від 17.05.2023; Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1429-ІСТ від 16.05.2023; Автотранспортна накладна б/н від 17.05.2023 р.; Коносамент №DK23040210NBOGDNFDА від 10.04.2023 р.; Прайс-лист б/н від 28.12.2022; Інтернет-пропозиція.

Відповідач надіслав декларанту позивача вимогу про надання додаткових документів.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

18.05.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/90347/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до пункту 1.2 контракту № DC від 17.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. У ЦМР б/н від 17.05.2023 у гр. 16 та 23 наявна печатка перевізника ФОП ОСОБА_1 , натомість рахунок на перевезення виставлений на ФОП ОСОБА_2 , документ, що визначає договірні відносини між цими суб`єктами відсутній. Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

Декларантом позивача на виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA17U6, та 18.05.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №DC від 17.11.2022 р., згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №DC від 14.02.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 13600,00 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 22.05.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA32U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 крісло-шезлонг).

Декларантом позивача до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA32U9 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір №DC від 17.11.2022; Рахунок-проформа № DC від 14.02.2023 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) № DC від 14.02.2023 р.; Банківський платіжний документ №613 від 20.02.2023; Банківський платіжний документ №726 від 04.05.2023; Договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1117 від 18.05.2023; Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1430-ІСТ від 16.05.2023; Банківський платіжний документ №761 від 17.05.2023; Автотранспортна накладна б/н від 18.05.2023 р.; Коносамент №DK23040210NBOGDNFDВ від 10.04.2023 р., Прайс-лист б/н від 14.02.2023; Інтернет-пропозиція.

Відповідач надіслав декларанту позивача вимогу про надання додаткових документів.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

22.05.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900353/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до пункту 1.2 контракту № DC від 17.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. У ЦМР б/н від 18.05.2023 у гр. 16 та 23 наявна печатка перевізника FOP MAKUKH ZINOVIY, натомість рахунок на перевезення виставлений на ФОП ОСОБА_2 , документ, що визначає договірні відносини між цими суб`єктами відсутній. Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

Декларантом позивача на виконання вимог Рішення про коригування було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA47U3, та 22.05.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

08.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «Qingdao Welhome Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №JERICHO, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №JERICHO від 08.01.2023, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) № JERICHO від 02.04.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 19 162, 80 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 24.05.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA72U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 стіл розкладний: тов. №2 сидіння та спинка).

Декларантом позивача до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA72U1 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір № JERICHO від 08.01.2023 р.; Рахунок-проформа № JERICHO від 08.01.2023 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) № JERICHO від 02.04.2023 р.; Банківський платіжний документ №566 від 10.01.2023; Банківський платіжний документ №724 від 03.05.2023; Договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1122 від 22.05.2023; Договір про перевезення №21.05.2018/124ОД від 21.05.2018; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №TG100523009 від 10.05.2023; Автотранспортна накладна №2088 від 22.05.2023 р.; Коносамент №177LNCNCN7D363A від 02.04.2023 р.; Лист про страхування.

25.05.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900376/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до пункту 1.2 контракту №JERICHO від 08.01.2023 р. вказано, що продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця. Замовлення до митного оформлення не подавалось. Відповідно до вимог ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 3 CMR має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки», проте у гр. 3 «місце розвантаження» CMR №2088 від 22.05.2023 вказано UKRAINE без вказання конкретного географічного місця. У ЦМР від 22.05.2023 №2088 вказаний перевізник LCC BULAVKA-TRANS, рахунок на оплату транспортних послуг від 22.05.2023 №1122 виписаний ФОП ОСОБА_2 . Документи, що визначають договірні відносини з ФОП ОСОБА_2 не надано. У рахунку на оплату транспортних послуг від 22.05.2023 №1122 зазначений договір на перевезення №2022/10/04ЗК, який не надано до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

Декларантом позивача на виконання вимог Рішення про коригування було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA13U0, та 25.05.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

07.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер») та компанією «Tianjin Free Trade Service Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №TFTS07042021, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність триколісні велосипеди, самокати, педальні автомобілі та аналогічні колісні іграшки, лялькові коляски, ляльки, інші іграшки; зменшені («масштабні») моделі та аналогічні рекреаційні моделі та інші товари постачальника (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №TFTS07042021 від 07.04.2021, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №KRBEM230211 від 28.03.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 13 481, 00 доларів США. ТОВ, з метою митного оформлення вказаного товару 07.06.2023 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA96U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 дитячі іграшкові триколісні мотоцикли інтерактивні).

Декларантом позивача до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA96U5 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір №TFTS07042021 від 07.04.2021; Рахунок-проформа №KRBEM230211 від 11.02.2023 р.; Рахунок-фактура (Інвойс) №KRBEM230211 від 28.03.2023 р.; Банківський платіжний документ №607 від 15.02.2023; Банківський платіжний документ №729 від 08.05.2023; Договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1133 від 05.06.2023; Договір про перевезення №21.05.2018/124ОД від 21.05.2018; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №TG220523008 від 22.05.2023; Автотранспортна накладна №2096 від 05.06.2023 р.; Коносамент №177KVBACXQCE1352 від 28.03.2023 р.; Лист про страхування; Прайс-лист; Інтернет-пропозиція.

14.06.2023 року Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900487/2. Таке рішення обґрунтоване тим, що «Відповідно до п. 1.2 контракту № TFTS07042021 від 07.04.2021 передбачено, що «продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Відповідно до п. 2.1 контракту постачання товару, зазначеного у проформах інвойсах, буде здійснено протягом 120 календарних днів після підписання цього контракту. Контракт від 07.04.21, проформа інвойс №KRBEM230211 від 11.02.2023 р., що перевищує термін 120 календарних днів, зазначених у Контракті. Таким чином, в митного органу є підстави вважати, що існує ще додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення. В рахунку на оплату транспортних послуг від 05.06.2023 №1133 зазначений договір на перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022 р., який не подано до митного оформлення. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості. У гр. 16 та 23 ЦМР від 05.06.2023 №2096 наявний штамп перевізника «PE IVAN SHTURYN», натомість рахунок на оплату перевезень №1133 від 05.06.2023 виставлений ФОП ОСОБА_2 . Будь-які документи, що визначають договірні відносини з «PE VAN SHTURYN», відсутні. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах».

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA90U8, та 14.06.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII вказаного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається частиною другою статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста статті 53 МК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування зазначеного методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

У частині шостій статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 зазначеного Кодексу, або відсутності у таких документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 зазначеного Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У частині першій статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 вказаного Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х вказаного Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої вказаної статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 вказаного Кодексу або до суду.

У частині третій статті 55 МК України також встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до частини другої вказаної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

У частинах третій-шостій статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм зазначеного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У частинах четвертій, п`ятій статті 58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої вказаної статті. Ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами частин першої, другої, четвертої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями вказаної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень зазначеної статті, та про використаний при цьому метод.

Як видно з матеріалів справи, відповідач надіслав уповноваженій особі декларанта щодо кожної митної декларації повідомлення наступного змісту: «Відповідно до статті 53 митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

Щодо наявності у відповідача правових підстав для надіслання вимог про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Натомість відповідач, не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи можуть їх підтвердити, поставив позивача у невизначене становище.

Суд також зазначає, що відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.

Суд встановив, що відповідачем під час запитування додаткових документів не було повідомлено позивачу, які саме підстави послугували причиною для запитування додаткових документів, а направлено запит про надання повного переліку документів, що передбачений ч. 3 ст. 53 МКУ.

3 цього приводу суд звертає увагу, в першу чергу, на те, що Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 по справі № 804/4365/16 сформував правовий висновок щодо протиправності вимог митних органів надавати всі документи, передбачені ч. 3 ст. 53 МКУ.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога надати всі документи за загальним переліком, безвідносно їхньої релевантності в кожному конкретному випадку, є безпідставною та такою, що направлена на позбавлення декларанта можливості надати документи, які б стосувалися дійсних зауважень митного органу. Вимога із загальним переліком документів та без зазначення конкретних сумнівів митного органу може мати тільки одну мету - створення формальних підстав для відмови у визнанні митної вартості.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було.

Також суд звертає увагу про те, що відповідачем не спростовано наступні аргументи позивача, які посадова особа митного органу наводила у рішеннях про коригування митної вартості товарів:

Щодо замовлення до зовнішньоекономічних контрактів. Замовлення до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися лише інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до зовнішньоекономічного контракту. Більш того, ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Усі витрати на товар, які поніс ТОВ «Сікер» за контрактами включені у заявлену митну вартість. Окрім того до митного контролю було подано рахунки-проформи, які по суті і виконувала роль замовлення. Отже, подані декларантом документи підтверджують заявлену митну вартість товару.

Щодо строків поставки. Суд зауважує, що вказані контракти є довгостроковий та розрахований на велику кількість поставок та зважаючи на узгоджені між сторонами умови поставки, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого строку. При цьому вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товарів, оскільки незрозумілим є яким чином, на думку митниці, відправка товару не у встановлений строк може вплинути на узгоджену вартість.

Щодо термінів оплати. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови та терміни оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Таким чином, терміни оплати ніяким чином не впливають на числові значення митної вартості товару. До вищевказаної позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 29 липня 2020 року у справі № 420/1709/19.

Щодо договорів на перевезення. Договори на транспортування подавались декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені і у Картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також і у Рішеннях про коригування митної вартості товарів. Позначка «d» біля коду у графі 44 митної декларації (згідно Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684) означає, що вказаний документ наявний у декларанта, однак на вимогу, митний орган має право витребувати ці документи. Такої вимоги митницею не ставилось.

Щодо автотранспортних накладних. Відповідно до ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення. Суд наголошує, що умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних ЦМР, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів». Більше того, товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 cт. 53 МК України не є документом, інформація з якого впливає на визначення митної вартості товарів. Таким чином інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

З цього суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 року у справі №380/1221/2020 дійшов висновку: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Щодо витрат на транспортування. Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Декларантом позивача до митного оформлення за усіма поставками було подано повні пакети документів, що підтверджують витрати на транспортування, зокрема: Договори про перевезення, Рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги; Договори про перевезення; Рахунки-фактури про надання послуг з перевезення; Автотранспортні накладні; Коносаменти; Листи про страхування; Банківські платіжні документи. Таким чином вартість транспортних послуг, які включаються до митної вартості були обґрунтовані документально, та саме тими документами, які і вимагаються на законодавчому рівні. Як наслідок усі транспортні витрати, які поніс ТОВ «Сікер» включені у заявлену митну вартість. Отже, подані декларантом документи підтверджують транспортно-експедиційні послуги. З огляду на викладені висновки, суд вважає, що відповідач не довів наявність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 53 МК України, для пред`явлення позивачу вимоги надати додаткові документи. Так само не довів обов`язкового обґрунтованого сумніву правильності визначення митної вартості товарів.

У відповідності до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки встановлених статтею 53 МК України наявності підстав для цього митним органом не доведено, заявлена позивачем митна вартість товарів підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Суд також зазначає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Ще одним доказом неправомірності дій відповідача є те, що згідно з пунтком 2 частини третьої статті 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей. У даному ж випадку з наведених документів чітко випливає, що фактично митницею при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, що була наявна у відповідача. Позивач впродовж травня-червня 2022 року неодноразово ввозив подібний товар (батути походженням з Китаю) за ціною нижчою, що була визначена відповідачем (3,77 дол. США за кг).

Разом з тим, рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (резервним).

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, а, в свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Зважаючи на викладені порушення, допущені митним органом при здійснення коригування митної вартості товарів, суд дійшов висновку про невідповідність рішень про коригування митної вартості товарів критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 8735, 52 гривень, сплачений згідно з платіжним дорученням № 474 від 14.07.2023 року.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900316/2 від 05.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900317/2 від 05.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900347/2 від 18.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900353/2 від 22.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900376/2 від 25.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900487/2 від 14.06.2023.

Стягнути з Львівської митниці (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сікер» (код ЄДРПОУ 40557114, місцезнаходження: 81332, Львівська область, Мостиський район, с. Гостинцеве, вул. Львівська, 2, офіс 101) судовий збір у розмірі 8735 (вісім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 52 копійки.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.