Справа № 260/3940/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3940/23 пров. № А/857/15793/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Шевчук С.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ),

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року (суддя Плеханова З.Б., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/3940/23 за позовом ОСОБА_2 до НОМЕР_1 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ),

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача до НОМЕР_1 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2009 року по 21 липня 2022 року - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (далі Порядок №159); 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2009 року по 21 липня 2022 року, - відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав відзив на позов, у якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2009 року по 21 липня 2022 року - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін (військової частини НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2009 року по 21 липня 2022 року, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду є необґрунтоване, прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що відповідачем на виконання постанови суду від 28.06.2022 у справі №260/5762/21 перераховано 21 липня 2022 року на рахунок позивача недоплачену частину індексації грошового забезпечення, відповідно підстав для виплати компенсації втрати частини доходів немає. Крім того, компенсація втрат доходів не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а є компенсаційною виплатою, яка виплачується за певних умов, у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Зауважує скаржник, що суд першої інстанції не досліджував питання строку звернення позивача до суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 26.07.2023, позов у зв`язку пропуском строку звернення до адміністративного суду - залишити без розгляду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, залишивши без змін оскаржене рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_2 проходив військову службу в органах Держприкордонслужби.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України по особовому складу від 06.10.2017 №258-ос ОСОБА_2 звільнено з військової служби і виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 06.10.2017 (а.с. 19).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі №260/5762/21 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 скасовано в частині задоволених позовних вимог. Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за періоди з 01 березня 2009 року по 25 квітня 2012 року та з 01 січня 2017 року по 06 жовтня 2017 року. Зобов`язано 27 прикордонний загін імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за періоди з 01 березня 2009 року по 25 квітня 2012 року та з 01 січня 2017 року по 06 жовтня 2017 року з урахуванням базових місяців січень 2008 року та липень 2013 року та з урахуванням виплачених сум.

На запит, який надійшов на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.07.2022, відповідач надав інформацію, згідно якої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022 у справі №260/5762/21 повідомлено про проведення виплати до кінця поточного місяця (а.с. 12).

На виконання вказаного рішення суду військова частина НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) Державної прикордонної служби України 21 липня 2022 року провела зарахування на рахунок ОСОБА_2 недоплаченої частини індексації грошового забезпечення, що підтверджується копією листа від 08 липня 2022 року №11/6067-22-Вих. та банківською випискою по його картковому рахунку від 25.07.2022 (а.с. 10).

На адресу відповідача були направлені адвокатські запити: від 21.02.2023 №39 і від 19.04.2023 №127 повторно про виплату ОСОБА_2 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2009 року по день фактичної виплати (а.с. 8, 9).

Листом від 28.02.2023 року за №11/2068-23-Вих НОМЕР_1 прикордонний загін надав відповідь, якою повідомив про відсутність бюджетних асигнувань на фінансування компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати (а.с. 21).

На повторний запит адвоката від 19.04.2023 №127 про виплату ОСОБА_2 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2009 року по день фактичної виплати Військова частина НОМЕР_2 листом від 24.04.2023 року за №11/4263-23-Вих 27 повідомила, що на порушене питання надано відповідь листом за №11/2068-23-Вих (а.с. 20).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті спірної компенсації, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: - пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до норм статей 3, 4 Закону №2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону №2050-III, компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №159, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено в пункті 3 Порядку №159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу правових норм слід зробити висновок, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі одноразової грошової допомоги) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 21.06.2018 у справі №523/1124/17, від 03.07.2018 у справі №521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі №814/1428/18, від 08.08.2019 у справі №638/19990/16-а.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статті 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Апеляційний суд також зауважує, 21.07.2022 Військова частина НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін) Держприкордонслужби України виконала судове рішення у справі №260/5762/21, здійснивши зарахування на рахунок ОСОБА_2 недоплаченої частини індексації грошового забезпечення.

Отже, як достовірно встановлено судом, доплата перерахованої недоплаченої частини грошового забезпечення у сумі 22452,61 грн. фактично здійснена 21.07.2022.

Разом з тим, покликання апелянта на те, що нараховані позивачу на виконання судового рішення кошти були виплачені своєчасно, є безпідставним, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (нарахованих сум індексації), а не виконання рішення суду.

Оскільки вказані кошти нараховані в результаті донарахування індексації грошового забезпечення та відновлення права позивача, порушеного при неналежному проведенні індексації грошового забезпечення, вказана сума є доходом в розумінні ст.2 Закону №2050-ІІІ.

Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, що наведена у постанові від 16.11.2022 у справі №674/22/17.

З урахуванням того, що несвоєчасне нарахування і виплата остаточного розрахунку з позивачем сум індексації грошового забезпечення відбулось з вини відповідача Військової частини НОМЕР_2 , тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Суд встановив, що на відповідача покладений був обов`язок провести з позивачем повний розрахунок при звільненні з військової служби.

Враховуючи, що такий обов`язок відповідачем виконаний лише 21.07.2022, а не на час звільнення з військової служби, з метою відновлення прав позивача, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період за період з 01.03.2009 по 21.07.2022, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити спірну компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Відносно аргументів скаржника (відповідача) про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень частин 1-3 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Визначені законодавцем строки звернення до суду є однаковими для всіх учасників справи, що є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

У постановах від 27.07.2022 у справі №460/783/20, від 11.05.2023 у справі №460/786/20, від 21.08.2023 у справі №460/6767/20 Верховний Суд виснував, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону України №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді військової частини, де проходила особа військову службу, про відмову у виплаті їй компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.07.2022 на виконання судового рішення від 28.06.2022 у справі №260/5762/21 Військовою частиною НОМЕР_2 виплачено ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення в сумі 22452,61 грн..

На адресу відповідача був направлений адвокатський запит від 21.02.2023 №39 про виплату ОСОБА_2 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2009 року по день фактичної виплати.

На вказаний запит Військова частина НОМЕР_2 надала відповідь, оформлену листом від 28.02.2023 року за №11/2068-23-Вих, якою повідомила про відсутність бюджетних асигнувань на фінансування компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

На повторний запит адвоката від 19.04.2023 №127 про виплату ОСОБА_2 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2009 року по день фактичної виплати Військова частина НОМЕР_2 листом від 24.04.2023 року за №11/4263-23-Вих 27 повідомила, що на порушене питання надано відповідь листом за №11/2068-23-Вих.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , оскаржуючи дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та невиплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів виплати сум індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з цим адміністративним позовом 17.05.2023 року.

Таким чином, за встановлених судом обставин позивач дізнавшись про порушення свого права та в строк, передбачений ст.122 КАС України, звернувся за захистом до адміністративного суду, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду в оскарженій частині винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу 27 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року в адміністративній справі №260/3940/23 за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
С. М. Шевчук