Справа № 160/22286/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
01.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 29.08.2023 року) ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
27.09.2023 року від ГУ ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи правову позицію відповідачем зазначено наступне. За даними інформаційно - комунікаційних систем ДПС України ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 з 22.12.2005 по 03.11.2021 перебував на податковому обліку в Придніпровській ДПІ (Індустріальний район м. Дніпра) ГУ ДПС, як фізична особа - підприємець та відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 був платником єдиного внеску. Станом теперішній час, стан платника - «11 - ПРИПИНЕНО, АЛЕ НЕ ЗНЯТО З ОБЛІКУ (КОР НЕ ПУСТІ)». Протягом періоду 2017 рік - 4 квартал 2020 року ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування Запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців по ФОП ОСОБА_1 внесено 20.06.2023 року. Відповідно пункту 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 із змінами та доповненнями за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом № 2464 покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ITC. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. Статтею 6 Закону №2464 визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема відповідно до пункту 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На підставі цих даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі ITC «Податковий блок» сформована вимога від 06.02.2021 №Ф-3681-53/64 на суму 37 788,74 грн., яку направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п.4 p.VI Інструкції №449, вимога про сплату (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо платник на день надсилання йому податковим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки) не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином надісланою (врученою) навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. Відповідно до абзацу шостого пункту 5 розділу VI Інструкції № 449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності). З вказаною нормою узгоджується норма передбачена ч. 16 ст. 25 Закону №2464 - строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога). В третій частині літера МУ" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в Казначействі.
06.11.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив де зазначив, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та 04.09.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що за даними інформаційно - комунікаційних систем ДПС України ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 з 22.12.2005 по 03.11.2021 перебував на податковому обліку в Придніпровській ДПІ (Індустріальний район м. Дніпра) ГУ ДПС, як фізична особа - підприємець та відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464 був платником єдиного внеску.
Станом теперішній час, стан платника - «11 - ПРИПИНЕНО, АЛЕ НЕ ЗНЯТО З ОБЛІКУ (КОР НЕ ПУСТІ)». Протягом періоду 2017 рік - 4 квартал 2020 року ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування Запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців по ФОП ОСОБА_1 внесено 20.06.2023 року.
На підставі цих даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі ITC «Податковий блок» сформована вимога від 06.02.2021 №Ф-3681-53/64 на суму 37 788,74 грн., яку направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року у справі № 160/27098/21 позов задоволено частково, а саме, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року в частині визначення ОСОБА_1 до сплати єдиного внеску у сумі 12167,54 грн. В межах виконавчого провадження 19.05.2023 року з ФОП ОСОБА_1 утримано та переховано в погашення боргу 25621,20 грн., станом на 22.09.2023 р. борг становить 12167,54 грн.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, станом на теперішній час ГУ ДПС у Дніпропетровській області було виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року у справі №160/27098/21.

09.01.2023 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновою Наталією Володимирівною було відкрито виконавче провадження № 70685518.

Підставою відкриття ВП стала вимога Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року (тобто, та вимога, щодо якої було винесено судове рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 160/27098/21). Сума боргу за виконавчим провадженням була визначена у розмірі 37 788, 74 грн., тобто без уточнення боргу після набрання судовим рішенням законної сили. 16.02.2023 року на розгляд державного виконавця було подано судове рішення, аби зменшити суму боргу, про що додається заява з доказами її подачі до виконавчої служби. В усному спілкуванні з виконавцем стало відомо, що виконавець зменшить суму боргу, та до сплати буде виставлено 25 621, 20 грн. суму основного боргу за вимогою відповідача, та додатково суму витрат виконавчого провадження, і загальна сума боргу складатиме 28 552, 40 грн.

В рамках даного виконавчого провадження, позивачем (боржником по виконавчому провадженню) 18.05.2023 року було сплачено 28 552, 40 грн., що підтверджено копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 691820088.

19.05.2023 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновою Наталією Володимирівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70685518 та підставі фактичного виконання виконавчого документа в повному обсязі. Тобто, відповідач отримав грошові кошти за вимогою № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року в повному обсязі, за мінусом грошових коштів, що були визнані судом протиправно нарахованими у сумі 12 167 (дванадцять тисяч сто шістдесят сім) грн 54 коп.

22.05.2023 року адвокатом Євгеньєвою Л.Д. було направлено адвокатський запит до відповідача із питанням, чи «вимога про сплату боргу (недоїмки) щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № Ф-3681-53/64 У від 12.11.2018 р. та від 10.05.2019 р. оплачені боржником в повному обсязі, та у ОСОБА_1 перед у ГУ ДПС у Дніпропетровській області немає боргу в рамках даних вимог». Вказана інформація була необхідна позивачу для видалення даних позивача із Єдиного реєстру боржників після сплати всіх можливих боргів в рамках інших закритих виконавчих проваджень.

31.05.2023 року в сканованому вигляді, та 08.06.2023 року засобами поштового зв`язку адвокатом отримано лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 19804/5/04-36-13-06-22 від 26.05.2023 року, яким окрім запитуваної інформації додатково зазначено, що оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2021 року (вірно буде 12.05.2022 року, у відповіді допущено описку) у справі № 160/27098/21, яким скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3681-53/64 У від 06.02.2021 року в частині визначеної до сплати єдиного внеску у сумі 12 167, 54 грн. не містить зобов`язання щодо скасування нарахувань (заборгованості) з єдиного внеску по зазначеній вимозі та внесення змін до інтегрованої картки платника (далі ІКП), у ГУ ДПС відсутні підстави для коригування заборгованості з єдиного внеску в ІКП ФОП ОСОБА_1 .

Станом на 19.05.2023 року заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування по ОСОБА_1 складає 12 167, 54 грн.

Не погодившись із такою відповіддю, позивачем 09.06.2023 року було направлено цінним листом з описом вкладення заяву про внесення коригувань заборгованості з єдиного внеску в ІКП. До даної заяви було долучено копію відповіді на адвокатський запит та копію судового рішення, що набрало законної сили.

06.07.2023 року на поштову адресу адвоката (яка була зазначена як адреса для листування) було надіслано лист-відповідь № 47076/6/04-36-24-13-13 від 03.07.2023 р. Даним листом, що підписаний уповноваженою особою - начальником Придніпровського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Світланою Іщенко, встановлено, що оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/27098/21, яким скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року, не містить інформації щодо скасування нарахувань (заборгованості) з єдиного внеску по зазначеній вимозі та внесення змін до ІКП, у ГУ ДПС відсутні підстави для коригування заборгованості з єдиного внеску в ІКП ФОП ОСОБА_1 .

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Порядок №5).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно з пунктами 4 - 5 розділу І Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Порядку №5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Аналіз положень вказаного Порядку № 5 свідчить про те, що, оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо правильного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.

У разі визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску протиправною з огляду на відсутність у суб`єкта господарювання податкового боргу, вимога про здійснення коригування відомостей в ІКП є також обґрунтованою, оскільки дані ІКП повинні відображати його дійсний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 813/1760/18, від 01 липня 2020 року у справі № 640/8980/19, від 17 червня 2021 року у справі № 520/7599/19, від 25.03.2020 року у справі № 826/9288/18.

Судом встановлено, що заборгованість зі сплати єдиного внеску у ФОП ОСОБА_1 в інтегрованій картці платника по коду бюджетної класифікації (КБК) 71040000 «для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» (Далі - ІКП 71040000) станом на 20.09.2023 р. становить 12167,54 грн., та складалась з наступних періодів: по строку сплати 21.10.2019 нараховано за III квартал 2019 року - 2754,18 грн., з них сплачено 1836,12 грн., залишок несплаченої суми склав 918,06 грн.; по строку сплати 20.01.2020 нараховано за IV квартал 2019 року - 2754,18 грн.; по строку сплати 21.04.2020 нараховано за І квартал 2020 року - 2078,12 грн.; по строку сплати 20.07.2020 нараховано за II квартал 2020 року - 1039,06 грн.; по строку сплати 19.10.2020 нараховано за III квартал 2020 року - 3178,12 грн.; по строку сплати 19.01.2021 нараховано за IV квартал 2020 року - 2200,00 грн.

На підставі цих даних ГУ ДПС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі ITC «Податковий блок» сформована вимога від 06.02.2021 №Ф-3681-53/64 на суму 37 788,74 грн., яку направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначене поштове відправлення повернуто до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку з несплатою заборгованості та на виконання п. 5 р. VІ Інструкції №449 вимога від 06.02.2021 №Ф-3681-53/64-У направлена 27.05.2021 року на виконання до Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для ініціювання відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з ОСОБА_1 борг у сумі 37788,74 грн. Станом на 31.01.2021 по ФОП ОСОБА_1 , згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України, обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 37788,74 гривень.

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3681-53/64 від 06.02.2021 на суму 37788,74 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року у справі № 160/27098/21 позов задоволено частково, а саме, визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року в частині визначення ОСОБА_1 до сплати єдиного внеску у сумі 12167,54 грн. В межах виконавчого провадження 19.05.2023 року з ФОП ОСОБА_1 утримано та переховано в погашення боргу 25621,20 грн., станом на 22.09.2023 р. борг становить 12167,54 грн.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, станом на теперішній час ГУ ДПС у Дніпропетровській області було виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року у справі №160/27098/21.

09.01.2023 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновою Наталією Володимирівною було відкрито виконавче провадження № 70685518.

Підставою відкриття ВП стала вимога Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року (тобто, та вимога, щодо якої було винесено судове рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі № 160/27098/21). Сума боргу за виконавчим провадженням була визначена у розмірі 37 788, 74 грн., тобто без уточнення боргу після набрання судовим рішенням законної сили.

16.02.2023 року на розгляд державного виконавця було подано судове рішення, аби зменшити суму боргу, про що додається заява з доказами її подачі до виконавчої служби. В усному спілкуванні з виконавцем стало відомо, що виконавець зменшить суму боргу, та до сплати буде виставлено 25 621, 20 грн. суму основного боргу за вимогою відповідача, та додатково суму витрат виконавчого провадження, і загальна сума боргу складатиме 28 552, 40 грн.

В рамках даного виконавчого провадження, позивачем (боржником по виконавчому провадженню) 18.05.2023 року було сплачено 28 552, 40 грн., що підтверджено копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 691820088.

19.05.2023 року старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновою Наталією Володимирівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70685518 та підставі фактичного виконання виконавчого документа в повному обсязі.

Тобто, відповідач отримав грошові кошти за вимогою № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року в повному обсязі, за мінусом грошових коштів, що були визнані судом протиправно нарахованими у сумі 12 167 (дванадцять тисяч сто шістдесят сім) грн 54 коп.

22.05.2023 року адвокатом Євгеньєвою Л.Д. було направлено адвокатський запит до відповідача із питанням, чи «вимога про сплату боргу (недоїмки) щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № Ф-3681-53/64 У від 12.11.2018 р. та від 10.05.2019 р. оплачені боржником в повному обсязі, та у ОСОБА_1 перед у ГУ ДПС у Дніпропетровській області немає боргу в рамках даних вимог». Вказана інформація була необхідна позивачу для видалення даних позивача із Єдиного реєстру боржників після сплати всіх можливих боргів в рамках інших закритих виконавчих проваджень.

31.05.2023 року в сканованому вигляді, та 08.06.2023 року засобами поштового зв`язку адвокатом отримано лист ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 19804/5/04-36-13-06-22 від 26.05.2023 року, яким окрім запитуваної інформації додатково зазначено, що оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2021 року (вірно буде 12.05.2022 року, у відповіді допущено описку) у справі № 160/27098/21, яким скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3681-53/64 У від 06.02.2021 року в частині визначеної до сплати єдиного внеску у сумі 12 167, 54 грн. не містить зобов`язання щодо скасування нарахувань (заборгованості) з єдиного внеску по зазначеній вимозі та внесення змін до інтегрованої картки платника (далі ІКП), у ГУ ДПС відсутні підстави для коригування заборгованості з єдиного внеску в ІКП ФОП ОСОБА_1 .

Станом на 19.05.2023 року заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування по ОСОБА_1 складає 12 167, 54 грн.

Не погодившись із такою відповіддю, позивачем 09.06.2023 року було направлено цінним листом з описом вкладення заяву про внесення коригувань заборгованості з єдиного внеску в ІКП. До даної заяви було долучено копію відповіді на адвокатський запит та копію судового рішення, що набрало законної сили.

06.07.2023 року на поштову адресу адвоката (яка була зазначена як адреса для листування) було надіслано лист-відповідь № 47076/6/04-36-24-13-13 від 03.07.2023 р. Даним листом, що підписаний уповноваженою особою - начальником Придніпровського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Світланою Іщенко, встановлено, що оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/27098/21, яким скасовано вимогу ГУ ДПС про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3681-53/64У від 06.02.2021 року, не містить інформації щодо скасування нарахувань (заборгованості) з єдиного внеску по зазначеній вимозі та внесення змін до ІКП, у ГУ ДПС відсутні підстави для коригування заборгованості з єдиного внеску в ІКП ФОП ОСОБА_1 .

Відтак, у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу у внесенні відповідних коригувань до ІКП.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду у сумі 1073,60 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2400 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з підпунктом 1, 2, 6 частини 1 та частини 2 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у КАС, суд враховує таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду подано копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.05.2023 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (серія ДП №5330) відносно адвоката Євгеньєвої Л.Д.; копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 22.05.2023 року (серія АЕ №1199818); копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 29.08.2023 року (серія АЕ №1216587); копію акту виконаних робіт від 04.08.2023 року на суму 2400 грн.

Суд також вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 року (№ провадження К/9901/95/200), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, суд зауважує, що з урахуванням предмету позову, зазначена справа є справою незначної складності та типовою у спорах, пов`язаних з відмовою у зарахуванні пільгового стажу. Також, суд зауважує, що по вказаній категорії справ є значна кількість усталеної судової практики, що вказує на можливість використання адвокатом у своїй діяльності раніше напрацьованих матеріалів та шаблонних документів, які застосовуються при розгляді судових справ даної категорії.

До того ж, розгляд даної справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи співмірність заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, внаслідок якого сталось порушення прав позивача, сума витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача про розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. підлягають стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: Україна, 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А; код ЄДРПОУ ВП 44118658) внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 12 167 (дванадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 54 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник