Справа № 280/4611/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 грудня 2023 року Справа № 280/4611/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року щодо направлення його до військово-лікарської комісії на проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року і направити ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії на проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 . 24 січня 2023 року у зв`язку з ускладненням стану здоров`я внаслідок проходження військової служби, за відсутності можливості подати рапорт безпосередньо до керівництва частини через небажання керівництва частини прийняти такий рапорт, позивачем через Міністерство оборони України на адресу відповідача подано рапорт про направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення його придатності за станом здоров`я до подальшого проходження військової служби. Однак, вказаний рапорт відповідачем проігноровано, відповіді не надано, рішення про направлення позивача на ВЛК не прийнято.

Оскільки, вказаний рапорт по суті не розглянуто, позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/4611/23 без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року від Міністерства оборони України витребувано інформацію щодо розгляду листа ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року щодо вжиття заходів стосовно розгляду рапорту Волошина А.В. від 24 січня 2023 року та проведення службового розслідування відносно бездіяльності посадових дій Військової частини НОМЕР_2 стосовно не розгляду вищезазначеного рапорту, який згідно офіційних даних АТ «Укрпошта» було доставлено на адресу МОУ та одержане його уповноваженою особою 31 січня 2023 року.

01 серпня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 03 липня 2023 року від Міністерства оборони України надійшли витребувані докази, зокрема, копія рапорту позивача від 24 січня 2023 року.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року від Військової частини НОМЕР_3 , якій підпорядкована військова частина НОМЕР_2 , витребувано інформацію та відповідні матеріали щодо розгляду листа ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року щодо вжиття заходів стосовно розгляду рапорту Волошина А.В. про направлення для проходження військово-лікарської комісії від 24 січня 2023 року.

01 вересня 2023 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заву у якому останній заперечує проти задоволення позову та вказує, що рапорт позивача на адресу військової частини не надходив. Акцентує увагу суду на тому, що згідно довідки-доповіді №58 від 07 січня 2023 року про самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_4 старшого солдата ОСОБА_1 , копію якої додано до відзиву на позовну заяву, позивач був відсутній у розташуванні військової частини з 07 січня 2023 року (по теперішній час), в зв`язку з чим проведено службове розслідування за фактом самовільного залишення позивачем військової частини, матеріали якого було направлено до Державного бюро розслідувань. Зважаючи на зазначене, вважає, що позивач може свідомо вводити суд в оману стосовно подачі ним до військової частини НОМЕР_2 рапорту для проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою спроби уникнення або пом`якшення відповідальності за самовільне залишення ним військової частини. З огляду на вказане, у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до 24 січня 2023 року позивачем засобами поштового зв`язку на адресу Міністерства оборони України, з метою його подальшої передачі до Військової частини НОМЕР_2 , направлено рапорт про його направлення для проходження військово- лікарської комісії для визначення моєї придатності за станом здоров`я до подальшого проходження військової служби.

Однак вищезазначений рапорт відповідачем розглянуто не було.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його рапорту позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Відповідно до пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402, направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Пунктом 240 Положення №1153/2008 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначено, що військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я, крім військовослужбовців, визнаних військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (за винятком розумових, сенсорних, психологічних вад та інших захворювань, визначених Міністерством оборони України), які виявили бажання проходити військову службу та стосовно яких прийнято рішення про залишення на військовій службі за контрактом. Військовослужбовці, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, та яким згідно з прийнятими рішеннями дозволено проходити військову службу за контрактом на визначених посадах, можуть бути звільнені з військової служби до закінчення строку контракту в порядку, визначеному пунктом 35 цього Положення.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення № 402), придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям визначає військово-лікарська експертиза. Відповідно до пункту 2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Пунктом 22.12 Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду. Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.

Відповідно до пункту 6.5 глави 6 розділу 1 Положення № 402, для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним фахівцем військового лікувального закладу.

З вищевикладеного вбачається, що Положенням № 402 встановлено вичерпний перелік осіб до яких особа має право звернутись із рапортом про направлення на медичний огляд, до яких, зокрема, належить командир військової частини.

Так, предметом спору в адміністративній справі № 280/4611/23 є бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року щодо направлення його до військово-лікарської комісії на проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

В той же час, в матеріалах адміністративної справи наявний лист позивача від 24 січня 2023 року зі змісту якого вбачається, що рапорт направлено позивачем на адресу Міністерства оборони України, а не Військової частини НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що Міністерство оборони України не входить до переліку осіб до яких особа має право звернутись із рапортом про направлення на медичний огляд з урахуванням Положення № 402.

При цьому доказів на підтвердження факту звернення позивачем до свого безпосереднього командира з відповідним рапортом про направлення на лікування до позивачем до суду не надано.

При цьому у відзиві на позовну заяву факт звернення позивачем до відповідача із рапортом про направлення на лікування та одержання від Міністерства оборони України рапорту заперечується.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб.

З огляду на вказане, з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту звернення позивача до відповідача із рапортом, а також одержанням вказаного рапорту від Міністерства оборони України, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24 січня 2023 року щодо направлення його до військово-лікарської комісії на проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби та зобов`язання відповідача направити ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії на проведення військово-лікарської експертизи стану здоров`я з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до частини 7 статті 246 КАС України, висновок суду про задоволення позову чи відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваних дій, а тому позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 01 грудня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов