Справа № 177/2120/23
Суддя: Лященко В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2120/23
Провадження № 2-а/177/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря Кантилович К.А.,

представника позивача Мотуз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу №177/2120/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Мотуз Олександр Володимирович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд

встановив:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17.07.2023 року відносно нього була винесена Постанова серії АА №00011572, згідно з якою 16.06.2023 року о 13 год. 57 хв., за адресою Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб SCANIA G440, ДНЗ НОМЕР_1 . Так, зазначено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,278% (0,722 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн. Свою вину у даному правопорушенні позивач не визнав, з наступних підстав. Так, при винесенні спірної постанови не було враховано категорію та тип транспортного засобу, що є важливим для розуміння того, які саме граничні параметри (максимальне навантаження) слід застосовувати у даному випадку. У постанові зазначено, що автомобіль SCANIA має 5 вісей, спарені колеса - 2 вісь. Однак даний транспортний засіб, який є тягачем, рухався із напівпричепом FEBER 35 NWRB, ДНЗ НОМЕР_2 , будь-які дані чи згадка про який у спірній постанові відсутні. Таким чином, відповідач не вірно визначив тип і характеристики транспортного засобу, вказавши що він має 5 вісей. Насправді ж автомобіль SCANIA G440 має дві вісі. 16.06.2023 року, ТОВ «Вільний Посад» як автомобільний перевізник виконувало перевезення пшениці, яка є сипучим вантажем, уникнення зміщення якого при русі вгору або згори чи при різкому гальмуванні є неможливим. Таке переміщення відбувається без вини водія, а у зв`язку із об`єктивними обставинами, серед яких, зокрема, стан дорожнього покриття, кути підйому та спусків, поведінка інших учасників дорожнього руху, зміни швидкості транспортного засобу. Проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду вантажівки на платформу ваг, без дотримання необхідного часу для врівноваження сипучого вантажу, не може дати однозначних та достовірних результатів зважування. Такий спосіб зважування не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг. Тоді як сипучий вантаж, в силу своїх властивостей, легко переміщується з однієї осі на іншу вісь під дією мінімального руху чи мінімального зміщення кута нахилу. Таким чином, внаслідок дії сукупності наведених вище факторів відбулось зміщення вантажу на одну вісь. Також, працівником Державної служби України з безпеки на транспорті не було зафіксовано перевищення нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу. Крім того, загальна маса транспортного засобу не перевищувала норм, встановлених законодавством, а переміщення вантажу відбулося внаслідок дії факторів, незалежних від позивача. У зв`язку з чим просить суд поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АА №00011572 від 17.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 23.10.2023 року було відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Мотуз О.В., строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності.

15.11.2023 року від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначено, що положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Як наслідок, відповідач виконує функції габаритно- вагового контролю транспортних засобів та може накладати адміністративні стягнення. Постановою серії АА №00011572 від 17.07.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Так, встановлено, що: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь: відстань між вісями 1-2: 3760 мм, 2-3: 4030 мм, 3-4; 1310 мм; 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 8300 кг, 2 - 14550 кг, 3 - 7050 кг, 4 - 6850 кг; 5 - 6700 кг: загальна маса - 43450 кг. висота - 3.937 м.; ширина - 2.624 м.: довжина - 13.355 м.: Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА №00011572 від 17.07.2023, навантаження на одинарну вісь склало 12 222 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 6.278% (0.722 тон). Розміри відсотків перевищення 6.278%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 0.722 тон- це з урахуванням похибки.

Звертають увагу на те, що з фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не с самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача. Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Отже, максимально допустимі вагові параметри складають 40 тон (загальна маса). Таким чином, фіксація факту вчиненого адміністративного правопорушення за допомогою спеціального технічного засобу, працюючим в автоматичному режимі, є належним доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача Мотуз О.В. в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно наданого відзиву заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренком Антоном Вадимовичем відносно ОСОБА_1 17.07.2023 року було винесено постанову серія АА №00011572, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 грн. Згідно даних постанови, 16.06.2023 року о 13-57 год. за адресою Н-11, км 76-702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб SCANIA G440, днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,278% (0,722 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00011572/ (ідентифікатор доступу: CATAXrCvjzMj5), що підтверджується копією постанови (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу перевезення здійснювалось автомобілем марки SCANIA G440, днз НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем (а.с.14). Та спеціалізованим напівпричепом НПР- самоскид-Е, марки FEBER 35 NWRB, днз НОМЕР_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.15).

Як вбачається із товарно-транспортної накладної ТОВ «Вільний Посад» від 16.06.2023 року перевезення здійснювалось зазначеним вище транспортним засобом з напівпричепом. Вантаж наданий для перевезення пшениця, вид пакування насипом, маса брутто 39 440 тон (а.с.20).

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно п. 11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174(далі - Порядок №1174), який визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положенням п. 7 Порядку №1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до положень п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 13, 14 Порядку №1174 передбачено, що під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Відповідно до п. 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Згідно з абз. 1 п. 16 Порядку №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Пунктом 17 Порядку №1174 передбачено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Допустима похибка вимірювання вагового комплексу складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування».

Відповідно до п. 2, п. 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі Інструкція №512), уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із аналізу наведеного слідує, що за результатами опрацювання інформаційного файлу з відповідними метаданими та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову, в якій зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить всі дані, передбачені в п. 17 Порядку №1174, в тому числі: виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу в Розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення», вказані технічні відомості підтверджують факт перевищення загальної маси транспортного засобу.

В Порядку № 1174, який є єдиним нормативно-правовим актом, що визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, відсутні будь-які посилання на методику визначення загальної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, а порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879, який передбачає застосування певної методики при визначенні вагових параметрів транспорту, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах (п. 1 Порядку № 869).

Відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, для транспортування вантажу треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до положень п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24.07.2019 у справі 803/1540/16.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Слід зазначити, що закон у даному випадку не розрізняє перевищення допустимих навантажень на осі автомобіля як постійне (у статичному стані) або тимчасове (під час руху). Сам факт такого перевищення вже сам по собі є порушенням, яке має відповідні наслідки та залежить від волі правопорушника.

Відносно наданої позивачем товарно-транспортної накладної від 16.06.2023 року щодо фактичної ваги транспортного засобу, суд вказує наступне.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей. Отже, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає можливість перевезення транспортним засобом вантажу з перевищенням вагових норм.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова АА № 00011572 від 17.07.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанови містять додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

За таких обставин суд вважає, що заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренком А.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії АА №00011572 від 17.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Мотуз Олександр Володимирович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 01.12.2023 року.

Суддя В.В.Лященко