Справа № 160/21552/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВрони О. В.
за участі секретаря судового засіданняНосенко К.В.
представника позивача Сидорчук І.С.
представника відповідача Степанов Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ ОПТИМУМ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗ ОПТИМУМ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прийняття Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень з порушенням норм податкового законодавства.
19.09.2023 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не погоджується з викладеними позивачем доводами, посилається на порушення встановлені документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» податкового і валютного законодавства за період з 19.02.2020 по теперішній час, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.02.2020 по теперішній час.
19.09.2023 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10.10.2023 на 10:30.
04.10.2023 позивачем подано відповідь на відзив.
Посилаючись на норми п. 140.4.1 , п. 140.5.3. ст. 140 ПК України позивач вказує, що дохід від участі у статутному капіталі в розмірі 104541,00 грн. не є дивідендами, а контролюючим органом безпідставно зроблено висновок про заниження фінансового результату.
Щодо порушення норм підп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України під час виплати на користь компанії Refinitiv UK Eastern Europe Limited доходів з джерелом їх погодження з України, позивач наполягає, що отримані компанією доходи від ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» були оплатою за послуги міжнародного інформаційного забезпечення, які згідно норм чинного законодавства не є доходом нерезидента, що оподатковується.
Позивач також у відповіді на відзив підтримує свої доводи щодо податкових зобов`язань з ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «НВП «ЗОРЯ», ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» і ТОВ «АКРЕЦІЯ-ДНІПРО».
Позивачем надано 10.10.2023 додаткові пояснення щодо завищення податкового кредиту.
Так, ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» здійснювало реалізацію природного газу отриманого за договорами з ТОВ «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД» №29/12/20 від 29.12.2020 і № ПСО -2021 від 29.12.2020 на адресу ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» згідно договору №70/2 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2020.
Відповідно до п. 7.2 договору №70/2 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2020 у разі порушення строку розрахунку визначеного п.п. 6.2 цього договору, сума остаточного розрахунку збільшується на 7% річних, нараховується за кожен день прострочення на несплачену вартість обсягу природного газу, обрахованого за закупівельною ціною.
У зв`язку з несвоєчасною оплатою, вартість газу зросла і ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» здійснило компенсацію втрат позивачу, що підтверджується відповідними додатковими угодами та податковими накладними. В свою чергу ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» погасило заборгованість перед ТОВ «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД». Отже, зазначені операції жодним чином не завищують податковий кредит ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ».
10.10.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 07.11.2023 об 13:00.
В засіданні 07.11.2023 судом оголошено перерву до 16.11.2023 об 13:00.
14.11.2023 від представника позивача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання.
16.11.2023 в судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 28.11.2023 об 13:30.
28.11.2023 судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, вислухавши представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Результати перевірки були оформлені актом від 01.06.2023 № 2067/04-36-07-13-/43520328.
В ході перевірки було встановлено порушення:
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), п.1 ст.9, п.1 ст.11 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХІУ (із змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» занижено податок на прибуток на суму 256 957 грн., в т.ч.:
- 2022 рік -256 957 грн.,
та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за І квартал 2023 року у сумі 441 000 грн.
- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» занижено податок на додану вартість на суму 14 919 448 грн., в тому числі:
квітень 2020 -99 852 грн.;
листопад 2020- 5 665 000 грн.;
лютий 2021 -6 666 667 грн.,
вересень 2021- 747 498 грн.;
жовтень 2021 - 775 018 грн.;
листопад 2021- 335 000 грн.;
грудень 2021 - 147 788 грн.;
січень 2022 -129 825 грн.
серпень 2022 - 29 400 грн.;
вересень 2022 - 323 400 грн., в результаті порушень, викладених у п.3.1.2.1 та п.3.1.2.2 акту перевірки.
В зв`язку з тим, що підприємство на протязі перевіряємого періоду декларувало від`ємне значення з податку на додану вартість перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 919 084 грн., у слідуючих періодах :
до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 Декларації) в сумі 364 грн. по декларації за січень 2023 року.
- п.201.10 статті 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. За дане порушення передбачено застосування штрафних санкцій відповідно п.120.2 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями);
- п.57.1. п.57.3, ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ (із змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» порушено граничні терміни сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість. За дане порушення передбачено застосування штрафних санкцій відповідно п. 124.2 ст.124 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ (із змінами та доповненнями);
- п.п. 141.4.1, п.п.141.4.2 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку з доходів нерезидентів з джерелом їх походження з України при оподаткуванні доходів із джерелом їх походження з України ( роялті) у сумі 45 109,61 грн.
- п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.46.1 ст.46, п.49.18 ст.49, п.103.9 ст.103 п.120.1 ст.120 Податкового Кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), Розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, що є її невід`ємною частиною за 2021 рік
- р.ІІІ п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку», (форма № 1-ДФ), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ).
Не погоджуючись з висновками в акті перевірки ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ». 29.06.2023р. на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку були надіслані заперечення №06/28 від 28.06.2023р. до акту перевірки від 01.06.2023 р. № 2067/04-36-07-13-/43520328 з наданням копій первинних документів.
За результатами розгляду заперечень ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» від 28.06.2023 №06/28 (до акту перевірки від 01.06.2023 №2067/04-36-07-13/43520328 висновок акту перевірки викладено в наступній редакції:
- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.1 ст.9, п.1 ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХІV (із змінами та доповненнями) ТОВ «Газ Оптимум» занижено податок на прибуток на суму 256 957 грн., т.ч.:
- 2022 рік -256 957 грн., та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за І квартал 2023 року у сумі 441 000 грн.
- п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198,3 ст.198, абз. «А» п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» занижено податок на додану вартість на суму 14 919 448 грн., в тому числі: квітень 2020 - 99 852 грн.; листопад 2020 - 5 665 000 грн.; лютий 2021 - 6 666 667 грн., вересень 2021 - 747 498 грн.; жовтень 2021- 775 018 грн.; листопад 2021 - 335 000 грн.; грудень 2021 - 147 788 грн.; січень 2022 - 129 825 грн.; серпень 2022 - 29 400 грн.; вересень 2022 - 323 400 грн., в результаті порушень, викладених у п.3.1.2.1 та п.3.1.2.2 акту перевірки.
В зв`язку з тим, що підприємство на протязі перевіряємого періоду декларувало від`ємне значення з податку на додану вартість перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 596 048 грн., у слідуючих періодах : вересень 2020 - 99 852 грн.; листопад 2020 - 5 129 955 грн.; січень 2021 - 535 045 грн.; лютий 2021 - 6 666 667 гри.; вересень 2021- 747 498 грн.; жовтень 2021 - 775 018 грн.; листопад 2021 - 335 000 грн.; грудень 2021 -147 788 грн.; січень 2022 - 129 825 грн.; серпень 2022 - 29 400 грн. та зменшується від`ємне значення, що зараховано у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (р.20.1) в сумі 323 036 грн. по декларації за вересень 2022 року та зменшується від`ємне значення, що зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21 Декларації) в сумі 364 грн. по декларації за січень 2023 року.
- п.201.10 статті 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. За дане порушення передбачено застосування штрафних санкцій відповідно п.120-1.2 ст.1201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями);
- п.57.1, п.57.3, ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» порушено граничні терміни сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість. За дане порушення передбачено застосування штрафних санкцій відповідно п. 124.2 ст.124 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VІ (із змінами та доповненнями);
- п.п.141.4.1, п.п.141.4.2 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку з доходів нерезидентів з джерелом їх походження з України при оподаткуванні доходів із джерелом їх походження з України ( роялті) у сумі 45 109,61 грн.
- п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.49.18 ст.49, п.103.9 ст.103 п.120.1 ст.120 Податкового Кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), Розрахунки (звіти) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, що є її невід`ємною частиною за 2021 рік.
Після чого відповідачем були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважає, що вони були прийняті за результатами неправомірних висновків перевірки, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Позивач не погоджується з фактами викладеними в акті перевірки і його висновками, а тому судом перевіряється і обгрунтованість висновків акту перевірки щодо порушень платника податку, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.
Щодо податку на прибуток.
В подальшому згідно з Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі
Після чого, ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ», суми доходу від участі у статутному капіталі у розмірі 104 541 грн. віднесло на зменшення фінансового результату за 2022р. в т.ч.:
- 2020 рік - 43 808 грн;
- 2021 рік - 60 733 грн.
Згідно пояснень позивача ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» мало дохід від участі у статутному капіталі, а чистий прибуток за 2020 р. у ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» згідно з поданою звітністю склав 53 718,00 грн., за 9 місяців 1 146,00 грн. Тому 53 718,00 1 146,00 = 52 572,00 грн. Так як частка ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» в капіталі ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» 83,33 %, то частка чистого прибутку склала: 52 572,00 * 83,33 % = 43 808,00 грн. За 2021 р. чистий прибуток за ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» згідно з поданою звітністю склав 72 930,00 грн. Так як частка ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» в капіталі ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» 83,33 %, то частка чистого прибутку склала 72 930,00 * 83,33 % = 60 733,00 грн.
Відповідно до абзацу «б» п.п. 14.1.81 п. 14. 1 ст. 14 Податкового кодексу фінансові інвестиції господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів.
Згідно п.3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.04.2000 № 91 метод участі в капіталі метод обліку інвестицій, згідно з яким балансова вартість інвестицій відповідно збільшується або зменшується на суму збільшення або зменшення частки інвестора у власному капіталі об`єкта інвестування.
Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III «Податок на прибуток підприємств» Кодексу.
Різниці, які виникають при здійсненні фінансових операцій, визначено ст.140 Податкового кодексу.
Фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму нарахованих доходів від участі в капіталі інших платників податку на прибуток підприємств, платників єдиного податку четвертої групи та на суму нарахованих доходів у вигляді дивідендів, що підлягають виплаті на його користь від інших платників податків, які сплачують авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів (п.п. 140.4.1 п. 140.4 ст. 140 Кодексу).
Вищевикладене свідчить про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу про заниження позивачем фінансового результату за 2022р. у загальній сумі 104 541 грн.
Вищевказане призвело до заниження фінансового результату до оподаткування , і заниження податку на прибуток в сумі 256 957,00 грн.
Згідно пояснень позивача вбачається, що ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» суборендує офісне приміщення згідно договору №16/08/22 від 16.08.2022р. Приміщення передано на підставі акту приймання-передачі №1 від 16.08.2023р. Протягом строку дії договору орендодавцем виписані акти надання послуг та рахунки на їх оплату (Акт №26 від 31.08.2022 та рахунок №18 від 16.08.2022; Акт №28 від 30.09.2022 та рахунок №20 від 30.09.2022; Акт №34 від 31.10.2022 та рахунок №29 від 31.10.2022; Акт №37 від 30.11.2022 та рахунок №30 від 30.11.2022; Акт №42 від 31.12.2022 та рахунок №31 від 31.12.2022; Акт №2 від 31.01.2023 та №17 від 31.01.2023; Акт №8 від15.02.2023 та №18 від 15.02.2023.) Вартість наданих послуг у загальному розмірі 2116800,00 грн. у т.ч. ПДВ -352800,00гр. було сплачено позивачем 15.09.2022р., що підтверджується платіжною інструкцією №1370.
Відповідно до пп. 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (ч. 2 ст. 3 ГК).
Підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 ГК).
Наведені норми права дають підстави вважати, що у зв`язку з веденням господарської діяльності платником податку здійснюються операції, кінцевим результатом яких є отримання прибутку, але здійснюються вони на його власний ризик. Таким чином, при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 27.02.2018 року в справі № 803/719/17 та від 27.11.2018 у справі № 804/8024/14.
В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.
Дана правова позиція сформована Верховним Судом, зокрема, в постанові від 05.11.2019 року в справі № 818/6203/13-а (адміністративне провадження №К/9901/3574/18).
Крім того, в постанові від 05.11.2019 у справі № 802/462/14-а (адміністративне провадження №К/9901/3160/18) Верховний Суд зазначив, що господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не завжди свідчить пре те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати доход від конкретної операції.
Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника податків на отримання позитивного економічного ефекту. Поняття економічного ефекту не розкрито в Податковому кодексі України. Однак із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект - це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
При цьому не обов`язково, щоб економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому. Також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект від господарської операції може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів об`єктивного перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.
Отже, у розумінні норм Податкового кодексу України звичайною ціною для здійснення розрахунку бази оподаткування податку на додану вартість операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг є ціна, визначена зацікавленими сторонами у цивільно-правовому договорі, яка у свою чергу повинна відповідати ринковій ціні (ціні, що склалася на ринку товарів/послуг).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського від 02.08.2018 по справі №918/341/16 зазначено про те, що отримання прибутку не є обов`язковою кваліфікуючою ознакою для визнання діяльності як господарської. Збитковість окремої операції не може свідчити про її негосподарський характер.
Необхідно також зазначити, що Акт перевірки не містить конкретних зауважень до первинної документації позивача, а містить лише загальні вимоги до складання таких документів.
Зазначене вище дає підстави дійти до висновку про безпідставність доводів ГУ ДПС у Дніпропетровській області про відсутність ділової мети та нереальність здійснення господарської операції, з суборенди офісного приміщення відповідача.
Щодо висновку про оподаткування доходів нерезидентів.
- Суд погоджується з висновками ГУ ДПС у Дніпропетровській області, стосовно порушень п.п.141.4.1, п.п.141.4.2 ст.141 ПК України, що призвело до заниження податку з доходів нерезидентів з джерелом їх походження з України при оподаткуванні доходів із джерелом їх походження з України ( роялті) у сумі 45 109,61 грн. та п. п. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.49.18 ст.49, п.103.9 ст.103 п.120.1 ст.120 ПК України, з огляду на наступне.
Згідно з пп. 14.1.225 п. 14.1 ст. 14 ПК України роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інших аудіовізуальних творів, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).
Не вважаються роялті платежі, отримані: як винагорода за використання комп`ютерної програми, якщо умови використання обмежені функціональним призначенням такої програми та її відтворення обмежене кількістю копій, необхідних для такого використання (використання "кінцевим споживачем"); за придбання примірників (копій, екземплярів) об`єктів інтелектуальної власності, які втілені в електронній формі, для використання за своїм функціональним призначенням для кінцевого споживання; за придбання речей (у тому числі носіїв інформації), в яких втілені або на яких містяться об`єкти права інтелектуальної власності, визначені в абзаці першому цього підпункту, у користування, володіння та/або розпорядження особи; за передачу прав на об`єкти права інтелектуальної власності, якщо умови передачі прав на об`єкт права інтелектуальної власності надають право особі, яка отримує такі права продати або здійснити відчуження в інший спосіб права інтелектуальної власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), за винятком випадків, коли таке оприлюднення (розголошення) є обов`язковим згідно із законодавством України.
Частиною першою статті 420 Цивільного кодексу України визначено, що до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать, комп`ютерні програми.
Відповідно до пункту 2 частин першої та четвертої статті 433 ЦК України об`єктами авторського права є твори, зокрема, комп`ютерні програми. Комп`ютерні програми охороняються як літературні твори.
У частині першій статті 440 Цивільного кодексу України передбачено, що майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.
Статтею 441 Цивільного кодексу України визначено, що використанням твору є його: опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.
Підпунктом 14.1.120 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що нематеріальні активи - право власності на результати інтелектуальної діяльності, у тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані об`єктом права власності (інтелектуальної власності), право користування майном та майновими правами платника податку в установленому законодавством порядку, у тому числі набуті в установленому законодавством порядку права користування природними ресурсами, майном та майновими правами.
Згідно пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Відповідно до п. 3.2 ст. 3 Податкового кодексу України «Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Конвенція між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна (далі - Конвенція) дата підписання 10.02.1993, дата набуття чинності 11.08.1993.
Ратифікація від 30.10.2019 Протокол між України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про внесення змін до Конвенція між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, вчиненої у Лондоні 10 лютого 1993 року, (далі - Конвенція)
Дата набрання чинності для України : 05.12.2019. Статтею 8 Конвенції передбачено
1. Роялті, які виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі.
2. Однак роялті, що виникають у Договірній Державі, можуть також оподатковуватись у цій Державі відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо бенефіціарний власник роялті є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 5 відсотків від загальної суми роялті.
Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України встановлено ст.103 ПКУ.
Відповідно до п. 103.2 ст.103 Податкового кодексу України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо таки нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно вимогами п. 103.4 ст.103 ПКУ.
Згідно з п. 103.3 ст.103 ПКУ бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доход для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору; України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може буті юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх; походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбаченим пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інші; документів, якщо це передбачено міжнародним договором України (п. 103.4 ст. 103 ПКУ).
Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із: законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України (п. 103.5ст.103 ПКУ).
У разі неподання нерезидентом довідки відповідно до п. 103.4 цієї статті доході нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування (п. 103.10 ст. 103 ПКУ).
В ході проведення перевірки ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» не надало довідку, щодо підтвердженні статусу нерезидента, для підтвердження, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, та не скористався правом для застосування пониженої ставки податку відповідно п. 103.2 ст. 103 ПКУ.
Щодо податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
З наявних в матеріалах справи документів судом встановлено, що ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» мало договори № 1/11112020-кп від 11.11.2020 з ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та № 1/28012021-кп від 28.01.2021 з ТОВ «НВП «ЗОРЯ» згідно умов яких здійснювало продаж природного газу.
Відповідно до умов договору з ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та ТОВ «НВП «ЗОРЯ», а саме:
№1/11112020-кп купівлі-продажу природного газу від 11.11.2020 з ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП», в пунктах 8.1-8.2 зазначено, що не пізніше 12 листопада 2020 року Покупець в якості фінансового забезпечення виконання своїх зобов`язань за цим договором, сплачує Продавцю гарантійний внесок в розмірі 33 990 000,00 грн., без ПДВ. Гарантійний внесок виконує виключно функцію засобу забезпечення виконання зобов`язань і підлягає поверненню Покупцю після виплати основної суми договору або у разі відмови Покупця від отримання Газу на умовах цього договору.
Згідно до умов договору з ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» та ТОВ «НВП «ЗОРЯ», а саме:№ 1/28012021-кп купівлі-продажу природного газу від 28.01.2021 з ТОВ «НВП «ЗОРЯ», в пунктах 8.1-8.2 зазначено, що не пізніше 05 лютого 2021 року Покупець в якості фінансового забезпечення виконання своїх зобов`язань за цим договором, сплачує Продавцю гарантійний внесок в розмірі 40 000 000,00 грн., без ПДВ. Гарантійний внесок виконує виключно функцію засобу забезпечення виконання зобов`язань і підлягає поверненню Покупцю після виплати основної суми договору або у разі відмови Покупця від отримання Газу на умовах цього договору.
Виписки з особового рахунку ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» підтверджують, що 12.11.2020р. ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» перерахувало грошові кошти у розмірі 33 990 000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата гарантійного внеску згідно п.8.1 договору купівлі-продажу природного газу № 1/11112020-кп від 11.11.2020р. без ПДВ. Також 01.02.2021р. ТОВ «НВП «ЗОРЯ» здійснено платежі у розмірі 30 000 000,00 грн. і 05.02.2021р. у розмірі 10 000 000,00грн., в призначенні вказаних платежів вказано «Гарантійний платіж за дог. 1/28012021-кп від28.01.2021р. зг. Рах. 9 від 29.01.2021р без ПДВ.»
В подальшому ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» було здійснено повернення грошових коштів на рахунки ТОВ «ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП» у сумі 33 900 000,00 грн. (Платіжні інструкції в національній валюті №329 від 17.12.2020 ;№334 від 22.12.2020; №500 від 12.03.2021;№501 від 15.03.2021; №504 від 16.03.2021;№506 від 17.03.2021; №508 від 18.03.2021; №522 від 22.03.2021; №527 від 23.03.2021; №534 від 24.03.2021; №551 від 05.04.2021; №575 від 21.04.2021; Платіжне доручення №57 від 23.04.2021) Призначення платежів - «часткове повернення гарантійного внеску по договору № 1/28012021-кп від 11.11.2020р. згідно відповідних листів без ПДВ», листи про повернення грошових коштів наявні в матеріалах справи (Лист № 16/12-5 про повернення грошових коштів від 16.12.2020;Лист № 10/03-2 від 10.03.2021;Лист № 15/03-5 від 15.03.2021;Лист № 16/03-1 від 16.03.2021;Лист № 17/03-3 від 17.03.2021;Лист № 18/03-1 від 18.03.2021;Лист № 22/03-3 від 22.03.2021;Лист № 23/03-4 від 23.03.2021;Лист № 24/03-1 від 24.03.2021;Лист № 05/04-1 від 05.04.2021;Лист № 21/04-3 від 21.04.2021;Лист № 23/04-6 від 23.04.2021.)
На рахунки ТОВ «НВП «ЗОРЯ» позивачем також було повернуто грошові кошти у загальній сумі 40 000 000,00 грн. (Платіжні доручення №36 від 22.07.2021; №37 від 22.07.2021.;№61 від 21.10.2021. ;№62 від 12.11.2021.; Платіжна інструкція в національній валюті №484 від 01.03.2021; №115 від 01.11.2021;№114 від 01.11.2021;№40 від 01.03.2021.)
Судом відхиляються доводи контролюючого органу про недотримання ТОВ «Газ Оптимум» вимог абз. «а» п. 187.1 ст.187 ПКУ в частині першої події (дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, податкові зобов`язання...) та не нарахування податкових зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 12 331 667 грн. з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст. 546, 560 Цивільного кодексу України гарантійний платіж це платіж, що забезпечує (гарантує) виконання зобов`язань за договором.
Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, дохід з джерелом його походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
За правилами п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. А відповідно до п.187.1. ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань є дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів.
За визначеннями, які наведені у пп.14.1.191 та пп.14.1.202 ст.14 Податкового кодексу України, постачання товарів це будь-яка передача права на розпоряджання товарами, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду; продаж (реалізація) товарів це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до цього, гарантійні платежі, що отримувалися позивачем за договорами купівлі-продажу природного газу 12.11.2020р. , 01.02.2021р. та 05.02.2021р. виступали засобом забезпечення виконання в майбутньому зобов`язань. Такі платежі не передбачають поставку товару та його фактичну передачу. Більше того, договорами прямо передбачено, що гарантійні платежі підлягають поверненню Покупцю після виплати основної суми договору або у разі відмови Покупця від отримання товару.
Актом перевірки не підтверджено жодної зміни напряму використання отриманого раніше гарантійного платежу. В акті перевірки також не міститься даних щодо зарахування гарантійного платежу в рахунок наданих послуг (отриманих товарів), а отже, не підтверджено і наявність об`єкту оподаткування.
Підсумовуючи наведене, суд вважає висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ та до завищення залишку від`ємного значення необґрунтованими і протиправним, з огляду на що оспорюване податкове повідомлення-рішення у відповідній частині підлягає скасуванню, а відповідні позовні вимоги - задоволенню.
Також ГУ ДПС у Дніпропетровській області при проведені перевірки встановило заниження суми вартості реалізації природного газу, що призвело до продажу природного газу нижче собівартості та заниження податкових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 99 852,00 грн. за квітень 2020 року.
Реалізований газ було закуплено протягом квітня 2020 р. у двох постачальників:
Необхідно зазначити, що облікова політика підприємства визначається самостійно, відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996. Методи оцінки запасів встановлені пунктом 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року №751/4044), який є нормативно - правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, джерелом права, яке застосовується судом у відповідності до частини другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Контролюючим органом в акті перевірки від 01.06.2023 № 2067/04-36-07-13-/43520328 встановлено, що Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її фінансової звітності визначено в Положенні (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».
При відпуску запасів у виробництво, з виробництва, продаж та іншому вибутті оцінка їх здійснюється за методом середньозваженої собівартості. Визначення середньозваженої собівартості одиниці запасів проводиться за звітний місяць. Вказаний метод передбачає розрахунок вартості одиниці товару, виходячи з середніх цін. Такий розрахунок робиться по кожній одиниці товару за формулою, згідно якої середньозважена собівартість це сумма середньозваженої собівартісті і собівартість запасів на початок періоду ділиться на сумму собівартості запасів на кінець періоду і кількісті запасів на кінець періоду.
Суд погоджується з розрахунком позивача який доводить, що середньозважена собівартість проданого газу за квітень складала 4447,70 грн без ПДВ за 1 тис. м3, що є нижчим ніж ціна реалізації 5386,80 грн. за 1 тис. м3
Щодо податкового кредиту.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено порушення позивачем вимог п.п. 198.3 ст. 198 ПК України внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 2135129,00 грн. за періоди:
- вересень 2021 року - 747 498 грн.;
- жовтень 2021 року - 775 018 грн.;
- листопад 2021 року - 335 000 грн.;
- грудень 2021 року - 147 788 грн.;
- січень 2022 року - 129 825 грн.;
Вищевказане порушення обґрунтоване тим, що ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» мало взаємовідносини з контрагентом ПП «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД», а саме договори купівлі-продажу природного газу №29/12/2020 і №ПСО-2021 від 29.12.2020р. згідно яких позивач здійснював закупівлю газу.
Згідно з умовами Договору №29/12/20 від 29.12.2020 розділ 5 регулює ПОРЯДОК ТА УМОВИ ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ:
«5.1 Оплата за газ проводиться Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця, зазначений у Розділі 11 цього Договору.
5.2 Розрахунок за поставлений природний газ в кожному періоді поставки здійснюється за ціною, не нижчою за ціну, сформовану за базовим принципом ціноутворення не пізніше 2 (двох) банківських днів з моменту закінчення 60-ти денного періоду відстрочення платежу.
5.3 У разі проведення розрахунку Покупцем протягом 60-ти денного строку відстрочення платежу, сума остаточного розрахунку зменшується на 7% річних, що нараховуються за кожен невикористаний день 60-ти денного строку відстрочення платежу на сплачену вартість природного газу, обраховану за базовою закупівельною ціною Покупця відповідного періоду поставки.
5.4 У разі проведення розрахунку Покупцем після закінчення строку зазначеного у п 5.2., сума остаточного розрахунку збільшується на 7% річних, що нараховуються за кожен день прострочення на несплачену вартість природного газу, обраховану за базовою закупівельною ціною Покупця відповідного періоду поставки».
Згідно з умовами Договору № ПСО-2021 від 29.12.2020 розділ 5 регулює ПОРЯДОК ТА УМОВИ ПРОВЕДЕННЯ РОЗРАХУНКІВ:
«5.1 Оплата за газ проводиться Оптовим покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Оптового продавця, зазначений у Розділі 11 цього Договору. Датою оплати Оптовим покупцем Газу є дата зарахування грошових коштів на рахунок Оптового продавця.
5.3 Розрахунок за поставлений природний газ в кожному періоді поставки здійснюється за ціною, не нижчою за ціну, сформовану за базовим принципом ціноутворення не пізніше 2 (двох) банківських днів з моменту закінчення 60-ти денного періоду відстрочення платежу.
5.4 У разі проведення розрахунку Оптовим Покупцем протягом 60-ти денного строку відстрочення платежу, сума остаточного розрахунку зменшується на 7% річних, що нараховуються за кожен невикористаний день 60-ти денного строку відстрочення платежу на сплачену вартість природного газу, обраховану за базовою закупівельною ціною Оптового Покупця відповідного періоду поставки.
5.5 У разі проведення розрахунку Оптовим Покупцем після закінчення строку зазначеного у п 5.3., сума остаточного розрахунку збільшується на 7% річних, що нараховуються за кожен день прострочення на несплачену вартість природного газу, обраховану за базовою закупівельною ціною Оптового Покупця відповідною періоду поставки.
Протягом вересня 2021р. січня 2022р. ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» здійснило компенсацію втрат ТОВ «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД» на підставі тотожних за своїм змістом додаткових угод та актів компенсацій витрат у зв`язку з несвоєчасною оплатою за поставлений природний газ на загальну суму 12 810 772,02 грн. у тому числі ПДВ, відповідні податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН ( податкова накладна №155 та №154 від 30.09.2021р., №166 та №157 від 31.10.2021р., №181 та №182 від 30.11.2021р., №202 та №203 від 31.12.2021р. №36 та 37 від 31.01.2022р.)
До договору №29/12/2020 купівлі-продажу природного газу у ПСГ АТ «УКРТРАНСГАЗ» від 29.12.2020 була укладена Додаткова угода №3 від 30.09.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 30.09.2021, Додаткова угода №4 від 31.10.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 31.10.2021, Додаткова угода №5 від 30.11.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 30.11.2021, Додаткова угода №6 від 31.12.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 31.12.2021, Додаткова угода №7 від 31.01.2022 та Акт компенсації витрат №1 від 31.01.2022.
До договору № ПСО-2021 купівлі-продажу природного газу від 29.12.2020 відповідно укладена Додаткова угода №3 від 30.09.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 30.09.2021, Додаткова угода №4 від 31.10.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 31.10.2021, Додаткова угода №5 від 30.11.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 30.11.2021 Додаткова угода №6 від 31.21.2021 та Акт компенсації витрат №1 від 31.12.2021, Додаткова угода №7 від 31.01.2022 та Акт компенсації витрат №1 від 31.01.2022.
На думку відповідача вищевказані господарські операції призвели до неправомірного завищення податкового кредиту ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» у зв`язку з тим, що дані господарські операції не мають ділової мети, а компенсація витрат є штрафною санкцією за несвоєчасне перерахування коштів, яка не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.
Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що позивач мав фінансово-господарській взаємовідносини з ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» , якому здійснював продаж природного газу відповідно до договору №70/2 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2020р.
Відповідно до умов вищевказаного договору, а саме до п. 7.2. договору 70/2 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2020р. у разі порушення строку розрахунку визначеного п.п. 6.2 цього Договору, сума остаточного розрахунку збільшується на 7 (сім) % річних, нараховується за кожен день прострочення на несплачену вартість обсягу природного газу, обрахованого за закупівельною ціною.
В період з вересня 2021р. січень 2022р. ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» виплатило позивачу, компенсацію втрат відповідно до актів компенсації витрат та додаткових угод договору №70/2 від 28.12.2020р. на загальну суму 12 810 772,02 грн. (Додаткова угода №7 від 30.09.2021р. та Акт №1 від 30.09.2021р., Додаткова угода №8 від 31.10.2021р. та Акт №2 від 31.10.2021р., Додаткова угода №10 від 31.12.2021р. та Акт №4 від 31.12.2021р., Додаткова угода №11 від 31.01.2022р. та Акт №5 від 31.01.2022р. , відповідні податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН. (Податкова накладна №346 від 30.09.2021р., №401 від 31.10.2021р., №453 від 30.11.2021р., №485 від 31.12.2021р., №42 від 31.01.2022р.)
За наслідком дослідження зібраних документів, суд вважає, що спірні господарські операції узгоджуються з господарською діяльністю позивача і мають ділову мету.
За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари (підпункт 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
За приписами пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Системний аналіз наведених правових норм надає підстави стверджувати, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення платника ПДВ до відповідальності є заниження податкових зобов`язань, що встановлено податковим органом.
За загальним правилом, сума штрафних санкцій нараховується податковим органом одночасно з самостійним визначенням ним суми податкового зобов`язання, якщо перевіркою встановлено його заниження.
Разом з тим, з урахуванням фактичних обставин у даній справі, а саме факту того, що фінансово-господарські операції з компенсації витрат за несвоєчасну оплату за поставлений товар від ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ» до ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» та від ТОВ «ГАЗ ОПТИМУМ» до ТОВ «НЕКСТ ОЙЛ ТРЕЙД» у однаковій сумі 12 810 772,02 грн. у тому числі ПДВ не призвели до безпідставного завищення податкового кредиту чи зобов`язань оскільки були ідентичними між собою.
Суд вважає, що контролюючим органом не було всебічно та в повному обсязі досліджено господарські операції позивача з купівлі та реалізації природного газу, що призвело до безпідставного висновку про завищення податкового кредиту, у зв`язку з неврахуванням ідентичних компенсацій витрат ТОВ «ЛУГАНСЬКГАЗ ЗБУТ».
Щодо ненадання документів при проведенні перевірки, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що податковим органом були надані позивачу наступні запити про надання документів:
- від 17.05.2023 №1 про надання наступних документів у термін до 17 год.00 хв. 17.05.2023 року;
- від 17.05.2023 №1 необхідно надати у термін до 14 год.00 хв. 18.05.2023 року;
- від 23.05.2023 №2 про надання, у термін до 17 год.00 хв. 23.05.2023 року;
- від 23.05.2023 №3 про надання, у термін до 17 год.00 хв. 23.05.2023 року;
- від 23.05.2023 №4 про надання, у термін до 17 год.00 хв. 24.05.2023 року;
- від 25.05.2023 №5 про надання, у термін до 17 год.00 хв. 25.05.2023 року;
- від 25.05.2023 №6 про надання, у термін до 17 год.00 хв. 25.05.2023 року.
Позивачем в якості доказів надано копії відповідей б/д і б/н на запит 2 від 23.05.2023р. та №23/05 від 23.05.2023р. на запит 3 від 23.05.2023р.
Згідно п.85.2, ст. 85 Податкового кодексу України - платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Виходячи з чого суд погоджується з позицією ГУ ДПС у Дніпропетровській області, щодо ненадання в повному обсязі запитуваних документів. Так письмової відповіді на запити №1 від 17.05.2023 (2 штуки), №4 від 23.05.2023, №5 від та №6 від 25.05.2023 не отримано. Через великий обсяг бухгалтерських документів підприємство надало первинні документи та регістри бухгалтерського обліку (картки запитуємих рахунків та підприємств-контрагентів, оборотно сальдові відомості по рахункам, первинні бухгалтерські документи) несвоєчасно та не в повному обсязі.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (п.70, п.71) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 30 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Врона