Справа № 380/3025/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3025/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Малісевич М.В.,

представника позивача Швеця Д.Ю.,

представника відповідача Шкробака О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Департаменту патрульної поліції , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 (далі відповідач; ДПП), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень від 30.01.2023 №18 в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Ухвалою від 20.02.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 24.04.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано наявність вини та причинний зв`язок між діями та наслідками. Відповідачем під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача не враховано положення частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, а саме: тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації позивача. Матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку та не конкретизовано, в чому ж саме полягає невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни, що свідчить про його особисту недисциплінованість, є проявом негідної поведінки та дискредитують звання поліцейського. Наявність обставин, встановлених в ході службового розслідування не підтверджена належними доказами, що свідчили про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Окрім того, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень.

13.03.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що розслідування проведено відповідно до всіх вимог законодавства та стандартів професійної діяльності. В ході розслідування використані всі можливі джерела інформації, що дозволило встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. Під час застосування дисциплінарного стягнення були враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його було скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов`язків та рівень її кваліфікації, про що свідчать зібрані та досліджені матеріали службового розслідування. Матеріалами службового розслідування доведено, що позивач використала службовий транспортний засіб, який не був включений до розстановки сил та засобів Управління. В діях позивача члени дисциплінарної комісії встановили дисциплінарний проступок, а саме неналежне виконання службових повноважень, що виразилось у тому, що всупереч положенням пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, діяла самовільно без інформування безпосереднього керівника. Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

15.03.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що під час службового розслідування жодним чином не досліджувалось питання щодо того чи був взагалі усний наказ т.в.о. начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області ДПП Гримак М.М, коли саме такий наказ було видано, кому саме він був адресований, та коли і як з вказаним наказом ознайомлена позивач та й взагалі невідомо за допомогою яких засобів було доведено цей наказ, чи було безпосередньо під час розмови ОСОБА_2 чи під час телефонної розмови. Решта доводів відповідають аргументам, викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України (далі УПП у Львівській області) на посаді інспектора відділу зв`язків з громадськістю.

У зв`язку з надходженням рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Марії Гримак, у якому вказувалось про порушення в діях окремих працівників відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених 12.01.2023, начальник УПП у Львівській області прийняв наказ Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії від 17.01.2023 №14.

За результатами проведеного службового розслідування затверджено висновок від 25.01.2023, в якому встановлено, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні усного наказу (вказівки) тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про необхідність не здійснювати проведення заходів 12.01.2023. У такому висновку дисциплінарна комісія за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пункту 4 частини першої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, на підставі пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Наказом т.в.о. начальника УПП у Львівській області ДПП Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень від 30.01.2023 №18 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон України Про Національну поліцію).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.

Віддавати (видавати) незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється.

Керівник відповідає за відданий (виданий) наказ, результати його виконання, відповідність його закону.

Наказ, відданий (виданий) з порушенням вимог закону або з перевищенням повноважень, є недійсним та підлягає скасуванню прямим керівником.

За змістом частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

У статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Частиною другою статті 19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У частинах першій-третій статті 13 Дисциплінарного статуту вказано, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою, другою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У частині п`ятій статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

У пункті 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100 (далі Порядок №100), встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний вжити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як видно з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Марії Гримак (далі старший лейтенант М. Гримак), у якому вказувалось про порушення в діях окремих працівників відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків вчинених 12.01.2023.

У такому рапорті старший лейтенант М. Гримак зазначила, що 12.01.2023 о 09:00 год. на робочому місці працівників відділу зв`язків з громадськістю (далі - ВЗГ) (м. Львів, вул. Городоцька, 124) відсутня позивач. Працівниками ВЗГ під час здійснення службових повноважень (відвідування заходів) із службовим транспортом здійснюється виключно на підставі розстановки сил та засобів ВЗГ УПП у Львівській області ДПП, яка попередньо формується та затверджується керівництвом УПП у Львівській області ДПП. Станом на 12.01.2023 розстановки сил та засобів ВЗГ УПП у Львівській області ДПП не формувалась та не затверджувалась, оскільки на 12.01.2023 проведення заходів із використанням службового транспортного засобу, не було заплановано.

Старший лейтенант М. Гримак вказала, що на підставі відомостей із журналу виїзду та повернення транспортних засобів їй стало відомо, що 12.01.2023 о 10:00 год. позивач здійснила запис про отримання транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 . За допомогою мобільного додатку Telegram нею надіслано повідомлення позивачу, в якому запитала про її місце перебування. Повідомлення було прочитане отримувачем, однак відповіді від позивача ОСОБА_4 не отримала.

Старший лейтенант М. Гримак зазначила, що позивач самовільно (безпідставно) залишила робоче місце та отримала (використовує) службовий транспортний засіб у власних цілях 12.01.2023 з 09:00 год. по 14:00 год.

Отже, зі слів старшого лейтенанта М. Гримак, в діях позивача дисциплінарна комісія виявила ознаки дисциплінарного проступку, а саме неналежне виконання службових повноважень, що виразилось у не дотриманні вимог пунктів 1 та 2 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, що затверджений наказом МВС України від 07.09.2017 № 757.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Як видно з висновку службового розслідування від 25.01.2023, з метою перевірки несення служби позивачем в період з 09:00 год. по 14:00 год. 12.01.2023 дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів з камер відеонагляду території УПП у Львівській області, за результатами якого встановлено наступне:

- о 10:21 год. 12.01.2023 зафіксовано, що позивач прибуває на територію УПП у Львівській області, саме з контрольно-пропускного пункту та слідує до службового транспортного засобу Hyundai sonata з номерним знаком НОМЕР_3 (на синьому фоні);

- о 10:35 год. 12.02.2023 зафіксовано як позивач сідає за кермо службового транспортного засобу Hyundai sonata з номерним знаком НОМЕР_3 (на синьому фоні) та здійснює виїзд з території УПП у Львівській області (Перфецького, 19);

- о 14:38 год. 12.02.2023 зафіксовано як службовий транспортний засіб Hyundai sonata з номерним знаком НОМЕР_3 (на синьому фоні) здійснює заїзд на територію УПП у Львівській області (Перфецького, 19). З місця водія вищевказаного службового транспортного засобу виходить позивач, а з місця пасажира - лейтенант поліції ОСОБА_5 .

Дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування опрацьовано дані Журналу виїзду та повернення транспортних засобів УПП у Львівській області (вул.Перфецького, 19, м. Львів) (інв. № 3099), відповідно до якого 12.01.2023 позивач проставила підписи про отримання відповідних документів та підпис, що підтверджує виїзд службового транспортного засобу Hyundai sonata з номерним знаком НОМЕР_3 (на синьому фоні) о 10.00 год. Відповідно до даних вище вказаного журналу повернення такого транспортного засобу здійснено о 15:00 годині з проставленою відміткою про пробіг (км) 50.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що 11.01.2023 ним повідомлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про запланований захід на 12.01.2023. Опитуваний вказує, що було прохання перенести захід, але так як команда для якої проводились заняття 12.01.2023 покидала місто Львів про це було повідомлено, але жодної відповіді не отримано.

Опитана у ході службового розслідування заступник начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_8 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що 12.01.2023 о 09:00 прибула на службу у свій робочий кабінет, що на вул. Городоцькій, 124. В цей день окремих доручень позивачу не надавала, зокрема не віддавала наказу щодо проведення заходів вище вказаному інспектору 12.01.2023 в період часу з 09:00 год. по 14:00 год. Про діяльність позивача спільно з ОСОБА_9 опитуваній стало відомо близько 11:00 години 12.01.2023 зі слів старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка запитала опитувану чи відомо їй причину відсутності на робочому місці позивача.

Отже, із встановлених комісією обставин видно, що позивач незважаючи на відсутність розстановки сил та засобів ВЗГ УПП у Львівській області ДПП станом на 12.01.2023, залишила робоче місце та самовільно взяла у користування службовий транспортний засіб.

З метою перевірки викладених у висновку службового розслідування від 25.01.2023, а відтак і надання оцінки аргументам позивача, суд здійснив допит як свідка старшого лейтенанта ОСОБА_4 , яка пояснила, що напередодні вона перед особовим складом віддала усний наказ про необхідність залишення на місці 12.01.2023 та відсутність заходів того дня.

Цей свідок також здійснила посилання на положення пункту 4 розділу VIII Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357, згідно з яким керівники УПД, УПП, СРПП з огляду на наявну штатну чисельність працівників, які виконують функції з охорони публічної безпеки і порядку, ураховуючи оперативну обстановку, визначають максимальну кількість нарядів, які можуть вийти на службу. Ця кількість фіксується в системі ІПНП.

ОСОБА_4 пояснила, що прибувши 12.01.2023 об 11:00 год. на місце служби зауважила, що позивач відсутня. У зв`язку з цим через месенджер Telegram запитала за її знаходження та, на що отримала відповідь на Арені.

Достовірності цих пояснень позивач не заперечила, тобто погодилась з фактом залишення місця служби та самовільним використанням службового транспортного засобу.

Попри це, позивач вказала, що матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення нею саме дисциплінарного проступку та не конкретизовано, в чому ж саме полягає у невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни, що свідчить про його особисту недисциплінованість, є проявом негідної поведінки та дискредитують звання поліцейського. Зазначила, що використовувала транспортний засіб виключно у службових цілях.

Суд критично оцінює такі твердження позивача та вважає слушними заперечення сторони відповідача про те, що матеріалами службового розслідування доведено що позивач використала службовий транспортний засіб, який не був включений до розстановки сил та засобів Управління, тобто використовувала службовий транспортний засіб хоч і по цільовому призначенню відділу зв`язків з громадськістю, проте без наказу/доручення/вказівки т.в.о. керівника відділу. При цьому, мало місце умисне уникнення виконання законного розпорядження про відкладення такого заходу на інших день.

Отже, підсумовуючи викладене, суд погоджується із висновком службового розслідування про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні усного наказу (вказівки) тимчасово виконуючої обов`язки начальника відділу зв`язків з громадськістю УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про необхідність не здійснювати проведення заходів 12.01.2023.

Надаючи оцінку аргументам позивача про неврахування дисциплінарною комісією під час визначення виду стягнення характеру тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

В межах оцінки вищевказаних аргументів позивача суд звертає увагу на зміст висновку службового розслідування від 25.01.2023, в якому зазначено, що дисциплінарна комісія відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення врахувала характер проступку, обставини, з яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Тут варто додати, що у матеріалах службового розслідування наявна службова характеристика позивача, яка досліджувалась дисциплінарною комісією при обранні виду дисциплінарного стягнення.

Таким чином, відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності належним чином виконав вимоги статті 19 Дисциплінарного статуту, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

З приводу аргументів позивача про те, що накладаючи на неї дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, суд зазначає таке. Відповідно до Дисциплінарного статуту підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного правопорушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. Слід зазначити, що Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступненем їх суворості, що, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного правопорушення.

Беручи до уваги характер та обставини дисциплінарного проступку, не визнання позивачем своєї провини у його вчиненні, суд дійшов висновку, що допущений позивачем у статусі посадової особи УПП у Львівській області проступок є співмірним із застосованим до неї стягненням у вигляді суворої догани.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність відповідачем співмірності дисциплінарного стягнення і вчиненого проступку.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наказ т.в.о. начальника УПП у Львівській області ДПП Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень від 30.01.2023 №18 в частині, що стосується позивача, відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 29 листопада 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.