Справа № 160/24863/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 РНПП НОМЕР_1 дострокову пенсію за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.04.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.04.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте орган Пенсійного фонду відмовив у такому призначенні у зв`язку з тим, що право на достроковий вихід на пенсію вже використала дружина позивача. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його конституційне право на соціальний захист.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
17.10.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає позовні вимоги такими, що суперечать чинному законодавству України з огляду на наступне. До територіального органу Пенсійного фонду України звернувся позивач із заявою про призначення пенсії згідно п. 3 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", відповідно 04.05.2023 позивачу було надано правомірну відмову. Відповідно п. 3 ст. 115 ЗУ №1058 жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років. Громадянка ОСОБА_2 використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то заявник ОСОБА_1 право на призначення дострокової пенсії за віком, як батько дитини інваліда з дитинства не має.
20.10.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_2 .
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №605785 ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи.
Відповідно до довідки за підписом керівника ОСББ «Стерх» ОСОБА_1 виховував сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до шести років.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг пенсійного віку та 27.04.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як батькові дитини-інваліда відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV.
Рішенням від 04.05.2023 р. № 0400-010309-8/60211 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

В обґрунтування відмови у призначені пенсії зазначено:

- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2

- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 27.04.2023.

- пенсійний вік визначений п.3 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 55 років.

- вік заявника 55 років .

- необхідний страховий стаж, визначений п.3 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить не менше 20 років.

- страховий стаж 40 років 3 дні.

- відповідно ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

- згідно п.4 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

- за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років .

- оскільки, громадянка ОСОБА_2 використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то заявник ОСОБА_1 право на призначення дострокової пенсії за віком, як батько дитини інваліда з дитинства не має.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 РНПП НОМЕР_1 дострокової пенсії за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформлену рішенням про відмову у призначені пенсії від 04.05.2023 №0400-010309-8/60211, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Таким чином, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Відповідач не заперечує обставини, які надають право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, а саме наявність відповідного страхового стажу не менше 20 років, досягнення відповідного віку 55 років.

При цьому, позиція пенсійного органу полягає в тому, що мати особи з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 одержує пенсію за віком, а тому вона не може відмовитися від призначення дострокової пенсії за віком на користь позивача, оскільки використала своє право на пенсію.

Разом з тим суд звертає увагу, що така позиція пенсійного органу є помилковою з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, своє право на отримання пенсії із підстав, встановлених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_2 не використала. Натомість, вона вже отримує пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, внаслідок чого делегувала своє дострокове право на пенсію за віком батьку особи з інвалідністю з дитинства, що підтверджується заявою самої дружини позивача - ОСОБА_2 від 27.04.2023 року, яка була надана відповідачем та міститься в матеріалах справи.

Положеннями абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено спеціальне суб`єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення пенсії за інвалідністю, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 12 листопада 2013 року у справі №21-373а13. Верховний Суд від зазначеної правової позиції у своїх рішеннях станом на час розгляду справи не відступав.

Відтак, суд вважає безпідставними посилання відповідача, що оскільки, громадянка ОСОБА_2 використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то заявник ОСОБА_1 право на призначення дострокової пенсії за віком, як батько дитини інваліда з дитинства не має, як на підставу відмови позивачу в призначенні пенсії.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

Так, позивач просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 РНПП НОМЕР_1 дострокової пенсії за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформлену рішенням про відмову у призначені пенсії від 04.05.2023 №0400-010309-8/60211.

За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

В даному випадку, права позивача порушені не діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за вислугу років, а фактично рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № від 02.12.2022 року, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначені дострокової пенсії за віком від 04.05.2023 №0400-010309-8/60211 ОСОБА_1 , як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27.04.2023.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до Рекомендацій № К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятим Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 термін дискреційне повноваження означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, призначенні певних виплат та допомог, суд дійшов висновку щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція висловлена Третім апеляційний адміністративним судом у постановах від 13 жовтня 2021 року у справі №160/17081/20, від 12 листопада 2021 року у справі №160/2493/21.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржується, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення та не спростовано доводи позивача в цій частині.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначені дострокової пенсії за віком від 04.05.2023 №0400-010309-8/60211 ОСОБА_1 , як батькові дитини-інваліда, що здійснював виховання дитини-інваліда до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса