Справа № 212/4172/23
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/4172/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 гривень, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 01 червня 2023 року працівником УПП Кіровоградської області було незаконно складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 470445, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п.8.5.1 Правил дорожнього руху України, в якій зазначено, що 01 червня 2023 року о 17 год. 35 хв. на АД-М-30 715 км, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen T-RОС» НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки «подвійна суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубими порушеннями ст. 268 КУпАП України, а відповідна справа закриттю.

Відповідач представник Управління патрульної поліції в Кіровоградської області надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржувана постанова складена відповідно до норм чинного законодавства, носій інформації на який було зафіксовано подію відсутній, оскільки запис зберігається 30 днів. З приводу розміру витрат на правову допомогу, вказав, що заявлений позивачем розмір є значно завищеним та неспівмірним зі складіністю справи. Просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, розгляд справи проводити без участі представника.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до ст. ст. 268, 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 01 червня 2023 року інспектором СРПП ВП № 2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в області лейтенантом поліції Дрегил Іваном Леонідовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАБ № 470445, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п.8.5.1 Правил дорожнього руху України, в якій зазначено, що 01 червня 2023 року о 17 год. 35 хв. на АД-М-30 715 км, водій, керуючи транспортним засобом «Volkswagen T-RОС» НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки «подвійна суцільна лінія», чим порушив п. 8.5.1 ПДР України (порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки). На позивача накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до приписів ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положень п. 8.5 п.8.5.1 ПДР України, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1цих Правил.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки,проїзду пішохідних переходів,ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно дост.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як випливає зі змісту 254 КУпАП фіксація виявленого адміністративного правопорушення здійснюється шляхом складання протоколу уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, зокрема, зазначається місце, час і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.8.5.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Представником відповідача не надано будь - яких доказів на підтвердження вини позивача.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам статті 283 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд встановив, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить доказів, на підставі яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При цьому, в спірній постанові міститься графа: «до постанови додаються», яка заповнена: «відео з бодікам 181501669».

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Будь-який відеозапис до відзиву на позовну заяву не долучений.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 у справі №177/525/17 висловив позицію, згідно з якою зазначив, що ст. 280 КпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підстави (згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір в розмірі 536,80 гривень слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Кіровоградської області.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень, суд виходить з наступного.

Так, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади процесуального законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Суд погоджується, з доводами відповідача, про те, що даний адміністративний позов та справа не є складною та не потребує витрачення значного часу для її підготовки.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Відтак, беручи до уваги предмет спору та заперечення представника відповідача на заяву про стягнення витрат, з огляду на пасивну поведінку сторони позивача, суд доходить висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень, що відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Керуючись ст. ст. 6-9, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 470445 від 01.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Кіровоградської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним при поданні позову судовий збір в розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 01 грудня 2023 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак