Справа № 200/5212/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 листопада 2023 року Справа №200/5212/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2023 року (20 вересня 2023 року зареєстровано судом) через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 160, 161 КАС України, у зв`язку із ненаданням належних доказів на підтвердження виплати грошових коштів в сумі 46 248,73 грн. на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 200/19153/21; не зазначення періоду, за який необхідно нарахувати та виплатити індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення.

У встановлений ухвалою суду від 25.09.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову, шляхом надання належних доказів на підтвердження виплати грошових коштів в сумі 46 248,73 грн. на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 200/19153/21; зазначення періоду, за який необхідно нарахувати та виплатити індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року прийнято до свого провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

24.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також відповідач зазначив, що позивач з 25.10.2017 по 25.10.2020 перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 та був зарахований на відповідне грошове забезпечення. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі №200/5794/21 Військовою частиною НОМЕР_2 було нараховано та виплачено суму коштів у загальному розмірі 19 675,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2021 № 3603. Також 18.08.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 200/19153/21 Військовою частиною НОМЕР_2 було нараховано та виплачено суму коштів у загальному розмірі 46 248,73 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку наданого позивачем.

Вказує, що березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін. Також зазначає, що відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Згідно статті 4 Закону України від 03.07.1991 «Про індексацію грошових доходів населення» підстави для проведення індексації, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг 103%. При цьому відповідно, до офіційних даних що містяться на сайті Державної служби статистики індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року становив 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0% в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%. Лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% було перевищено. Оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року було опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно було проводити з грудня 2018 року.

Відповідач вказав, що сума грошового забезпечення позивача з 01.03.2018 року збільшилася на 2726,50 грн., таким чином відбулось підвищення посадового окладу. Отже, сума щомісячної індексації-різниці з 01.03.2018 склала 1736,65 грн.=(4463,15 грн. 2726,50 грн.). Вказана сума була нарахована та виплачена позивачу.

Крім того вказав, що ним нараховано та виплачено позивачу компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 25.10.2020 року.

Також зазначив, що вимоги про нарахування та виплату середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.10.2020 по день проведення остаточного розрахунку, заявлені передчасно і задоволенню не підлягають.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог, які стосуються зобов`язання нарахувати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 24.11.2021 (згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 200/5794/21) залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин пропуску строку.

31.10.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача вважає твердження викладені відповідачем у відзиві необгрунтованими та просить суд з урахуванням уточнених обставин та правових підстав позову задовольнити позов.

Обґрунтовуючи відповідь на відзив в частині обгрунтування зміни підстав та предмету позову представник позивача зазначає, що при нарахуванні ОСОБА_1 у липні 2023 року індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 25 жовтня 2020 року у розмірі 55236,65 грн. Військовою частиною НОМЕР_2 було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 9942,60 грн. Проте Військовою частиною НОМЕР_2 не було здійснено ОСОБА_1 грошову компенсацію цього податку.

Також зазначає, про непогодження із ненарахуванням та невиплатою на суму нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 28.02.2018 року компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 4141,85 грн.

Не погоджується також із нарахованою сумою компенсації втрати частини доходів у сумі 2 650,25 грн. у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 28.02.2018 року, оскільки така виплата на її думку повинна була бути нарахована позивачу по жовтень 2021 року - по місяць виплати індексації грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 28.02.2018 року, а не по жовтень 2020 року - по місяць звільнення позивача з військової служби.

02.11.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 року продовжено розгляд справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 року відповідь на відзив в частині обгрунтування зміни підстав та предмету позову в адміністративній справі № 200/5212/23-а повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року витребувано у Військової частини НОМЕР_2 : довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 25.10.2017 року по 25.10.2020 року включно із зазначенням усіх її складових (посадовий оклад, військове звання, надбавки, премії, винагороди та інше); довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два календарні місяці перед звільненням.

На виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року відповідачем 24.11.2023 надано витребувані документи.

28.11.2023 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два календарні місяці перед звільненням від 27.11.2023 № 828, у зв`язку із виявленням технічної описки у довідці від 21.11.2023 № 812.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з відрахуванням військового збору і податку з доходів фізичних осіб з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, та з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Водночас пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, закриття провадження в адміністративній справі з наведених підстав можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність рішення (постанови) чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

З відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач вже звертався до суду з адміністративним позовом до відповідача, у якому, зокрема просив:

- визнання протиправними дії відповідача щодо ненарахування та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу;

- зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 01.02.2018, включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, врахувавши при підрахунку підвищення грошового забезпечення всі його складові, які не мають разового характеру, а саме: до підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань, щомісячну премію, грошову винагороду відповідно до п.5 ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, надбавку за ризик для життя, винагороду за участь в АТО/ООС; після підвищення посадового окладу: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію, винагороду за участь в АТО/ООС та виплатити її, з урахуванням вже виплачених сум;

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року по справі № 200/5794/21, зокрема: зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.10.2017 року по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, врахувавши при підрахунку підвищення грошового забезпечення всі його складові, які не мають разового характеру, з урахування виплачених сум.

З відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач не погодившись із сумою нарахованого грошового забезпечення на виконання рішення від 16.08.2021 року по справі № 200/5794/21 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій зокрема просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного нарахування та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 25.10.2020 включно, без застосування щомісячної фіксованої індексації по 4239 грн. 31 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення по 4239 грн. 31 коп. за період з 01.03.2018 по 25.10.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 по справі № 200/19153/21, зокрема: зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити (за виключенням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2018 року по 25 жовтня 2020 року включно, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023.

18 вересня 2023 року (20 вересня 2023 року зареєстровано судом) через систему «Електронний суд» позивач повторно звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача, у якій, зокрема просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з відрахуванням військового збору і податку з доходів фізичних осіб з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, та з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку №1078 зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 200/19153/21 відповідачем було нараховано та виплачено суму коштів у загальному розмірі 46 248,73 грн.

Проте на думку позивача, відповідачем в порушення норм абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.10.2020 у фіксованій величині 4463,15 грн. в місяць.

Суд зазначає, що оцінку вищезазначеним доводам позивача вже надано у рішенні Донецького окружного адміністративного суду за результатом розгляду справи № 200/19153/21. Так, оцінюючи вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного нарахування та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.10.2020 включно, без застосування щомісячної фіксованої індексації по 4239 грн. 31 коп. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачеві за період з 01.03.2018 по 25.10.2020 фіксовану індексацію грошового забезпечення по 4239 грн. 31 коп. відповідно до вимог абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, суд зазначив таке:

"З довідки про грошове забезпечення за лютий та березень 2018 року ОСОБА_1 №131 від 21 січня 2022 року, вбачається, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Разом з тим, за даними довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 №130 від 21 січня 2022 року, за період з березня по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не нарахована та не виплачена.

Отже, у березні 2018 року (місяць підвищення доходу) індексація грошового забезпечення позивачу не нарахована та не виплачена не зважаючи на те, що в цьому місяці, за розрахунком відповідача (довідка №131 від 21 січня 2022 року), розмір підвищення грошового доходу позивача не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Таким чином, відповідач у березні 2018 року протиправно не виконав вимоги абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про нарахування та виплату індексації в місці підвищення доходу.

Як зазначалося раніше, згідно зі статтею 4 Закону №1282-ХІІ та пунктом 1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Отже, для вирішення питання чи правильно була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з квітня по 25 жовтня 2020 року (включно) слід встановити чи перевищила у вказаний період величина індексу споживчих цін поріг індексації в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів (абзац 2 пункту 5 Порядку №1078).

З огляду на викладене, суд вважає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%.

Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, але оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року було опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити тільки з грудня 2018 року.

Отже, відповідач правомірно не проводив нарахування та виплату на користь позивача індексацію грошового забезпечення з квітня по жовтень 2018 року (включно).

Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

За даними довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 №130 від 21 січня 2022 року, за період з грудня 2018 року до 25 жовтня 2022 року (включено) індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена в сумі, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078 (103%).

Отже, за період з грудня 2018 року до 25 жовтня 2020 року (включено) індексація грошового забезпечення позивачу була нарахована та виплачена без суми індексації, яка визначається за правилами абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078: «Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позовні вимоги стосовно застосування щомісячної фіксованої індексації по 4239 грн. 31 коп. ґрунтуються на положеннях Порядку №1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин. Закон №1282-ХІІ та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року до 25 жовтня 2020 року) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак, лише в редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.

Системний аналіз приписів Закону №1282-XII та Порядку №1078 дає підстави для висновку про те, що обов`язок проводити індексацію грошового забезпечення та визначати суму індексації, зокрема, розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності.

Тобто, визначення та нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача.

У постановах від 17 вересня 2020 року у справі №420/1207/19, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 15 червня 2022 року №520/4061/21 Верховний Суд дійшов аналогічних висновків, які з огляду на приписи частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення даного спору."

Відтак, зіставляючи предмет і підстави позовів у справі № 200/19153/21 та у справі, що розглядається, суд доходить висновку про їхню тотожність, оскільки відрізняється лише розрахунок в частині визначення фіксованої суми індексації, однак такі розрахунки базуються на тих самих нормах права, що не свідчить про виникнення нового спору між сторонами. Доводи позивача у цій справі зводяться до незгоди з діями (бездіяльністю) Військової частини НОМЕР_2 щодо неналежного виконання судового рішення у справі № 200/19153/21. Отже, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені, тому належним способом захисту прав позивача, порушених на стадії виконання судового рішення, є звернення до суду в порядку статті 383 КАС України, а не подання нового адміністративного позову.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.03.2023 у справі № 120/8307/22.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 9901/433/18 та постановах Верховного Суду від 31.05.2023 року у справі № 160/16445/22, від 20.07.2023 у справі № 280/7163/22, від 20.07.2023 у справі № 600/4130/22, від 26.07.2023 у справі № 120/9859/22.

Верховний Суд у постанові від 20.07.2023 у справі № 600/4130/22-а зауважив, що певні розбіжності у формулюванні підстав позову, не змінюють змісту спірних правовідносин та не свідчать про нетотожність спору, що виключає підстави для надання їм повторної правової оцінки судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.02.2021 року у справі № 826/6938/17, від 29.08.2022 року у справі № 760/18409/20, від 31.05.2023 у справі № 160/16445/22, від 20.07.2023 у справі № 280/7163/22.

З огляду на викладене, оскільки остаточним судовим рішенням у справі № 200/19153/21 вже вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, провадження у цій справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а наявність інших судових витрат судом не встановлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 238, 239, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягала у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року включно індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн. щомісяця відповідно до абз. абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з відрахуванням військового збору і податку з доходів фізичних осіб з компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, та з урахуванням раніше виплачених сум індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 25.10.2020 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Духневич