Справа № 120/9993/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2023 р. Справа № 120/9993/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №27 від 28.02.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 виданої на його ім`я, а саме з 01.08.1981 по 24.09.1981; з 09.07.1990 по 08.01.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 20.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у зв`язку із досягненням пенсійного віку, позивачем 21.02.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) подано заяву про призначення пенсії за віком, для чого подано необхідні документи, зокрема трудову книжку НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , військовий квиток НОМЕР_3 , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №508-, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, диплом № НОМЕР_4 та інші документи з приводу підготовки документів для отримання пенсії. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком від 28.02.2023 №27, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Підставою відмови стала відсутність, на думку пенсійного органу, необхідного страхового стажу, в зв`язку із не зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: період роботи з 01.08.1981 по 24.09.1981 та з 09.07.1990 по 08.01.1997, оскільки між датою звільнення і наказом на звільнення наявні розбіжності.

Також, у вказаному рішенні вказано, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 30 років, страховий стаж становить 24 роки 8 місяців 26 днів, а страховий стаж для визначення права становить 25 років 3 місяців 8 днів.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 12.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовних вимог, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Зокрема, відзив аргументований тим, що відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком мають особи, які у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року досягли віку 60 років та набули страховий стаж 30 років.

В даному випадку, ОСОБА_1 21.02.2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.08.1981 року по 24.09.1981 року та з 09.07.1990 по 08.01.1997 року, оскільки дати звільнення (24.09.1981 року та 08.01.1997 року) не відповідають датам наказів про звільнення (24.02.1982 року та 16.06.1998 року відповідно). Страховий стаж для визначення права на призначення пенсії ОСОБА_1 становить 25 років 3 місяці 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Таким чином, відповідач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області було прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії згідно Закону №1058-IV.

Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано пояснення щодо обставин справи від 02.08.2023 за вх. №44630, в якому вказав, що позивачем помилково зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якості відповідача, оскільки рішення №27 від 28.02.2023 прийнято Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Ухвалою суду від 25.09.2023 запропоновано позивачеві в межах 5-ти денного строку з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали висловити письмово свої доводи, міркування або заперечення щодо питання про заміну неналежного відповідача (залучення співвідповідача).

Ухвалою суду від 03.10.2023 замінено неналежного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/ пл. Центральна).

23.10.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначив, що в діях Головного управління не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням вчинено дії згідно вимог законодавства України діючого на час виникнення спірних правовідносин.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії від 21.02.2023.

Після опрацювання системою поданої заяви, за принципом екстериторіальності, органом, що призначає пенсію, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.02.2023 №27 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Зазначено, що необіхний стаж для призначення пенсії становить 30 років. Страховий стаж особи становить 24 роки 8 місяців 26 днів. Страховий стаж особи для визначення права становить 25 років 3 місяців 8 днів. За результатами розгляду документів до страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , не зараховано: період роботи з 01.08.1981 - 24.09.1981 оскільки між датою звільнення і наказом на звільнення наявна розбіжність; - період роботи з 09.07.1990 - 08.01.1997 оскільки між датою звільнення і наказом на звільнення наявна розбіжність.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.02.2023 №27, незаконною відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У своєму рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).

Вказаний Закон набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Отже, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.1 Порядку № 22-1 встановлено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

За приписами пункту 2.1 Порядку № 22-1 документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Судом встановлено, що після досягнення 60-річного віку позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Серед іншого до своєї заяви від 21.02.2023 позивач додав трудову книжку НОМЕР_1 з метою підтвердження страхового стажу.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком. Підставою для такого рішення став висновок про відсутність у позивача достатнього страхового стажу, а саме 30 років.

Як зазначає відповідач, до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 01.08.1981 - 24.09.1981 оскільки між датою звільнення і наказом на звільнення наявна розбіжність; та період роботи з 09.07.1990 - 08.01.1997 оскільки між датою звільнення і наказом на звільнення наявна розбіжність.

Перевіряючи вказані доводи відповідача, суд враховує, що згідно із статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Порядку № 637, за відсутністю трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених положень, суд доходить висновку, що надання особою до Пенсійного органу уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за віком потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Відповідно до пункту 20 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, підтвердження стажу роботи уточнюючими довідками потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

У випадку ж позивача необхідні записи в трудовій книжці наявні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у період з 01.08.1981 по 24.09.1981 позивач працював на Металургійному заводі "Запоріжсталь", та у період з 09.07.1990 по 08.01.1997 - на ЗАТ "Мелітопольспецекскавація", що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 .

Необхідно зауважити, що в період оформлення запису 2-4 (у період з 01.08.1981 по 24.09.1981) трудової книжки ОСОБА_2 також діяв порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 № 162 (далі по тексту - Інструкція № 162).

Пунктом 2.2 Інструкції №162 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

За приписами пункту 2.3 Інструкції № 162 визначено, що всі записи в трудову книжку про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також нагородженнях та заохоченнях вносяться адміністрацією після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи проводяться охайно, перовою чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього чи фіолетового кольору.

Пунктом 2.5 Інструкції № 162 передбачено, зокрема, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис.

Відповідно до пункту 2.8 Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд зауважує, що згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.04.2019 в справі № 593/283/17 та від 30.09.2019 в справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

На працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення досліджуваного документу, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства (висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17).

Наведене додатково підтверджується тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки/інших документів може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а тому й не може впливати на його особисті права. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Так, в даному випадку записи у трудовій книжці в повній мірі підтверджують періоди роботи позивача з 01.08.1981 по 24.09.1981 та з 09.07.1990 по 08.01.1997, а наявність розбіжностей між датами звільнення і наказами на звільнення не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи документів про прийняття на роботу та звільнення.

В цьому контексті суд також зазначає, що спірні записи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали саму суть записів. Тому, на думку суду, відсутні достатні підстави для неврахування таких періодів при визначенні страхового стажу позивачки. При цьому враховується правова позиція Верховного Суду, наведена у постановах від 06.02.2018 в справі № 677/277/17 та від 24.05.2018 року в справі №490/12392/16-а.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач неправомірно та з формальних підстав не зарахував до страхового стажу позивача періоди його роботи на підставі БТ-І №7041735.

При цьому суд звертає увагу, що страховий стаж позивачки також підтверджуються архівною довідкою №2003816 від 15.02.2023 ПАТ "Запоріжсталь", в якій зазначено, що позивач дійсно працював на ПАТ "Запоріжсталь" з 01.08.1981 по 24.09.1981, зокрема зазначено, що 24.08.1981 позивач звільнений за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗПП УСРР (наказ №199 від 24.02.1982).

Відтак рішення відповідача за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, а тому визнається судом протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що періоди роботи з 01.08.1981 по 24.09.1981 та з 09.07.1990 по 08.01.1997 підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію, суд враховує наступне.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в даній ситуації за умови підтвердження трудового стажу, позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у таких постановах-від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

Також частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду цієї справи суд надав оцінку тим підставам, які, на думку відповідача, перешкоджали призначенню позивачу пенсії за віком відповідно до статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Із врахуванням страхового стажу який зараховується позивачу за рішенням суду та страхового стажу який обрахований відповідачами при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, страховий стаж позивача становить більше 30 років.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В зв`язку із тим, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 21.02.2023, що відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити позивачу пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 20.02.2023.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи все в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, повністю доведений дослідженими в судовому засіданні належними доказами, тому підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №27 від 28.02.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.02.2023, зарахувавши до страхового стажу, який дає право особі на призначення пенсії за віком періоди роботи на Металургійному заводі "Запоріжсталь" з 01.08.1981 по 24.09.1981 та на ЗАТ "Мелітопольспецекскавація" з 09.07.1990 по 08.01.1997.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/ пл. Центральна, )

Суддя Мультян Марина Бондівна