Справа № 140/26442/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/26442/23 пров. № А/857/18237/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Гуляка В. В. Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 140/26442/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїЛозовський О.А.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 140/26442/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Винниченка, 27а, місто Луцьк, Волинська область, 43025, ідентифікаційний код юридичної особи 35041407) про визнання неправомірною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову начальника Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гань А.Ф. від 25.08.2023 про скасування постанови головного державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь С.Л. від 15.09.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №61489056.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а зокрема

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції допустився помилки щодо проведеної перевірки виконавчого №61489056 провадження на підставі заяви представника боржника про припинення розшуку транспортного засобу - ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 .

Вказує, що така перевірка була проведена на підставі абз. 7 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень на підставі повноважень та виключно з власної ініціативи начальника Луцького ВДВС у Луцькому районі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, а зокрема відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений, шляхом надіслання телефонограми за вказаними ним номером у позовній заяві.

Сторони в судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту постанови начальника відділу від 25.08.2023 про перевірку виконавчого провадження №16, перевірка виконавчого №61489056 провадження була проведена у зв`язку з надходженням до відділу заяви представника боржника про припинення розшуку транспортного засобу - ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 , а не з власної ініціативи начальника Луцького ВДВС у Луцькому районі, чи за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження чи за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, що суперечить положенням пунктів 1 та 2 Інструкції №512/5 та статті 74 Закону №1404-VІІІ.

Наведене, на думку суду, є підставою вважати, що перевірка виконавчого провадження №61489056 була проведена неправомірно, а її результати є такими, що не мають юридичних наслідків.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.03.2020 головним державним виконавцем Луцького РВ ДВС Будь С.Л. відкрито виконавче провадження №61489056 з виконання постанови №52373374 від 03.03.2020, виданої Луцьким РВ ДВС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 112423,96 грн.

06.03.2020 у межах даного виконавчого провадження головним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою відповідно до статті 56 Закону №1404-VІІІ накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

06.03.2020 постановою головного державного виконавця про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №61489056 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить позивачу.

В подальшому, 22.04.2020 постановою про розшук майна боржника оголошено в розшук автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1

15.09.2020 у виконавчому провадженні №61489056 головним державним виконавцем Луцького РВ ДВС Будь С.Л. відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

01.08.2023 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Москвичов С.І. звернувся до відповідача із заявою про припинення розшуку транспортного засобу автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 , на підставі статті 36 Закону Закон №1404-VІІІ у зв`язку з тим, що оголошений у розшук автомобіль, яким керувала третя особа, тимчасово затриманий 05.08.2022 та доставлений на штраф-майданчик Володимирського районного відділу поліції.

Постановою начальника Луцького РВ ДВС у Луцькому районі від 25.08.2023 №16 про перевірку виконавчого провадження №61489056 на підставі абзацу другого частини третьої статті 74 Закону №1404-VІІІ, розділу ХІІ Інструкції №512/5 визнано дії головного державного виконавця відділу Будя С.Л. таким, що не відповідають вимогам частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ, скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу АСВП №61489056 від 15.09.2020, вирішено, що відповідно до вимог статті 41 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає відновленню не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як слідує із змісту вказаної постанови, проведеною перевіркою встановлено, що державним виконавцем Будь С.Л. не вживалися всі можливі заходи для виконання виконавчого документа, зокрема, відсутня інформація з Державної міграційної служби щодо перетину державного кордону боржником, державним виконавцем не було вжито заходів, передбачених пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону №1404-VІІІ, також не було вжито заходів щодо належної перевірки майнового стану боржника; державним виконавцем не виконувались вимоги, передбачені частиною восьмою статті 48 Закону №1404-VІІІ, не надсилались виклики боржнику ОСОБА_1 , не відбирались пояснення з приводу виконання рішення та можливості погашення боргу, не проводилась перевірка майнового стану боржника. Таким чином, постанова про повернення виконавчого документа головним державним виконавцем відділу Будь С.Л. винесена передчасно, крім того, як стало відомо із заяви представника боржника від 31.07.2023, оголошений в розшук транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 затриманий та знаходиться на спеціальному майданчику Володимирського РВП ГУНП у Волинській області.

Також постановою начальника Луцького ВДВС у Луцькому районі від 25.08.2023 скасовано документ Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.09.2020, що видав ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №61489056.

Вважаючи постанову начальника Луцького ВДВС у Луцькому районі Гань А.Ф. від 25.08.2023 про скасування постанови головного державного виконавця Луцького РВ ДВС Будь С.Л. від 15.09.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ у виконавчому провадженні №61489056 неправомірною представник позивача звернувся до суду із даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV; який був чинним на дату відкриття виконавчого провадження № 49784356 (тобто 13 червня 2016 року)).

За змістом частин першої та другої статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (частина перша статті 27 Закону № 606-XIV).

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VІІІ визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини 8 ст. 48 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Також державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні (п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З матеріалів справи убачається, що за даними постанови ВП №61489056 від 22.04.2020 року державним виконавцем оголошено у розшук вантажний автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 , належний боржнику ОСОБА_1

15.09.2020 року у виконавчому провадженні №61489056 головним державним виконавцем Луцького РВ ДВС Будь С.Л. відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У вказаній постанові від 15.09.2020 року, державний виконавець зокрема вказав про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за божником ОСОБА_1 .

Відтак, приведена державним виконавцем інформація щодо відсутності зареєстрованих за боржником транспортних засобів не відповідає відомостям про розшук вантажного автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 , належного боржнику ОСОБА_1 , відображеним у постанові ВП №61489056 від 22.04.2020 року щодо оголошення розшуку вказаного транспортного засобу.

Також з матеріалів справи убачається, що за даними акту №155 від 05.08.2022 року працівниками поліції було затримано та доставлено на спеціальний майданчик транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 .

Частиною третьою статті 74 Закону №1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією №512/5.

Пунктом 1 розділу ХІІ даної Інструкції встановлено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право:

- начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;

- начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Вказані посадові особи можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи (пункт 2 розділу ХІІ Інструкції №512/5).

Абзацом другим пункту 2 розділу ХІІ передбачено, що посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отож, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що перевірка законності виконавчого провадження може бути проведена з окремих самостійних підстав:

- за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби;

- з власної ініціативи;

- за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника);

- за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Дослідивши зміст постанови начальника відділу від 25.08.2023 про перевірку виконавчого провадження №16, колегією суддів установлено, що у якості правової підстави для проведення перевірки виконавчого №61489056 провадження, начальник Луцького ВДВС у Луцькому районі зазначив, що перевірка проведена:

«у зв`язку з надходженням до відділу заяви представника боржника про припинення розшуку транспортного засобу - ЗАЗ DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , д.р.н. НОМЕР_3 ».

За приведених обставин, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що правовою підставою для проведеної перевірки слугувала «власна ініціатива начальника Луцького ВДВС у Луцькому районі», позаяк такі доводи не відповідають відомостям, відображеним у постанові від 25.08.2023 про перевірку виконавчого провадження №1.

Як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не наділений повноваженнями на проведення перевірки виконавчого провадження з такої підстави, як: «надходженням до відділу заяви представника боржника про припинення розшуку транспортного засобу».

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 140/26442/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 30 листопада 2023 року