Справа № 380/5867/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5867/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг В» до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг В» з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.03.2023 №353704 на суму 17000,00 грн.;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг В» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Оскаржена постанова з позиції позивача, винесена без наявності в діях підприємства фактів правопорушень та з порушенням передбаченої процедури габаритно-вагового контролю. А саме: на сертифікованих вагах вантажовідправника у пункті завантаження та у пункті розвантаження підтверджено відповідність ваги транспортних засобів нормативним ваговим параметрам; фактичні реальні показники зважування зафіксовано у товарно-транспортній накладній, які засвідчено підписами відповідальних осіб; несправне зважувальне обладнання відобразило фізично не можливі результати, а саме між сусідніми осями різнились більш як удвічі (2-га вісь 12,990 тонн, а 3-тя, 4-та і 5-та осі - відповідно 6,5 тонн, 6,8 тонн та 6,5 тонн); на місці ГВК були відсутні та на прохання водія не пред`явлені документи на законність застосування даного зважувального обладнання; посадовими особами Укртрансбезпеки не вживалось жодних обов`язкових процедурних заходів щодо затримання та заборони руху транспортного засобу; розгляд справи проведено 17.03.2023 без участі позивача та без повідомлення про розгляд справи; в оскарженій постанові не зазначено суті порушення та конкретної норми закону, яка порушена, що підтверджує не встановлення складу правопорушення та унеможливлює притягнення до відповідальності.

Ухвалою суду від 31.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказує, що позивач був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та мав реальну можливість бути присутнім при розгляді. Звертає увагу суду, що водій транспортного засобу не зазначав у своїх поясненнях жодного з фактів, зазначених позивачем у позовній заяві. Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені пп. б та в цього пункту у разі перевезення подільних вантажів забороняється. Крім того, у працівників Укртрансбезпеки відсутні повноваження здійснювати затримання транспортного засобу позивача. Зауважено, що перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження та використовувати в таких випадках транспортний засіб з відповідними технічними параметрами. Постанова про застосування штрафу містить чіткі пункти до заповнення під час її винесення керівником територіального органу Укртрансбезпеки. Крім того, законодавством не закріплено обов`язку уповноваженими особами надавати матеріали не передбачені Порядком №1567 та Порядком №879. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача здійснювався за допомогою законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, тому доводи позивача не підтверджують порушення в діях контролюючого органу.

Позивач надав відповідь на відзив. Наголошує, що щоб мінімізувати ризик помилки відповідач зобов`язаний був надати водію для ознайомлення дозвільні документи на зважувальне обладнання. В жодному із складених уповноваженим співробітників не зазначені індивідуальні ознаки вагового комплексу та дозвільну документацію зважувального обладнання, що фактично не дозволяє достовірно встановити який саме ваговий комплекс був використаний для зважування автомобіля.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

Контролюючими особами Укртрансбезпеки 19.01.2023 на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №03/В від 13.01.2023 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа марки BODEX, номерний знак НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 ;

- товарно-транспортну накладну №2834 від 18.01.2023.

Актом №351057 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.01.2023, зокрема встановлено, таке: «Направлення на перевірку 13.01.2023 №03/В. Під час перевірки виявлено порушення ПКМУ 1306 п. 22.5 ПДР України перевезення подільного вантажу (згідно товарно-транспортної накладної №2834 від 18.01.2023 - соя) з навантаженням на одиничну вісь 12,99 т. при нормативно-дозволеному 11,5 т., перевищення склало 12,95%. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 15 частина 1 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків, при перевезенні подільного вантажу. Пояснення водія про причини порушень: сипучий вантаж. Акт підписав. Копію акта отримав.».

За результатами габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0063681 від 19.01.2023 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0072734 від 19.01.2023.

Документи вручені водію транспортного засобу позивача, про що свідчать відмітки про отримання.

Повідомлення про розгляд справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2023 №10846/33/24-23 направлено на адресу позивача. Факт направлення даного повідомлення позивачу підтверджується Фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 22.02.2023 та списком поштових відправлень №2236.

Клопотання про відкладення розгляду справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15.03.2023 №7177/0/22 -23, було задоволено.

Відповідь на клопотання, яка зареєстрована у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.03.2023 № 164/31/23-23 надіслана на електронну адресу позивача - . яка була вказана у реквізитах клопотання про відкладення розгляду справи.

17.03.2023 відбувся розгляд справи про порушення за наявними матеріалами за результатами якого Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №353704.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Положенням ст. 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 33 закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Положеннями пункту 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктами 16-18 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За правилами пп. 5 п. 4 Порядку №879 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

За змістом пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 Порядку №879 встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

В ході проходження габаритно-вагового контролю посадові особи відповідача встановили перевезення подільного вантажу (згідно з товарно-транспортної накладної №2834 від 18.01.2023 - соя) з навантаженням на одиничну вісь 12,99 т при нормативно-дозволеному 11,5 т, перевищення склало 12,95%.

Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зафіксоване порушення позивачем абз. 14 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм понад 10% включно але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу. З вказаним актом водій транспортного засобу ознайомлений.

Під час перевірки транспортного засобу у водія позивача був відсутній документ про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень. Позивач суду такий документ також не надав.

Таким чином, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Суд також критично оцінює доводи позивача про те, що здійснювалося перевезення сипучого вантажу, оскільки Правилами №363 передбачено, що водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

При цьому необґрунтованими є також покликання позивача на те, що спірна постанова не містить інформації про вимірювано-зважувальне обладнання, оскільки затверджена форма постанови (додаток 5) до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті не містить відповідної графи.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П35-02/4127 яке чинне до 26.05.2022.

З даного приводу суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі - Постанова №412), позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Тому, положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в частині періодичної повірки не застосовуються до засобів вимірювальної техніки, визначених Постановою №412. на строк, передбачений відповідною Постановою.

Додатково суд звертає увагу на твердження відповідача про те, що відповідно до абзацу другого пункту 16 Порядку №1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції. Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Згідно із пунктом 22 Порядку №879, у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Габаритно-ваговий контроль 19.01.2023 проводився старшими державним інспектором Коханенко С.С. та Зоз І.Б. на виконання абз. 2 п. 16 Порядку №1567.

Стаття 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення має назву тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції, а відповідно працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, у розумінні ст. 2652 - це працівник Національної поліції.

Відповідно, у працівників Укртрансбезпеки відсутні повноваження для здійснення затримання транспортного засобу позивача.

Щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту суд зазначає наступне. Відповідно до вимог пунктів 25-26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). Пунктом 27 Порядку №1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. Повідомлення про розгляд справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2023 № 10846/33/24-23 направлено на адресу позивача. Факт направлення даного повідомлення позивачу підтверджується Фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 22.02.2023 та списком поштових відправлень №2236. Окрім того, позивач не заперечує отримання вказаного повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15.03.2023 №7177/0/22 -23, було задоволено. Відповідь на клопотання, яка зареєстрована у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 16.03.2023 №1164/31/23-23, була надіслана на електронну адресу позивача - ., яка була вказана у реквізитах клопотання про відкладення розгляду справи. Факт направлення повідомлення перенесення розгляду справи підтверджується скріншотом з офіційної електронної адреси відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (додається). 17.03.2023 відбувся розгляд справи про порушення за наявними матеріалами, в результаті якого Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області власне і винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №353704.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач не спростував факт перевищення нормативно допустимого вагового навантаження транспортного засобу. Водночас відповідач аргументував правомірність свого рішення.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України не належать поверненню судові витрати позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, суд,-

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.