Справа № 300/4522/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2023 р. справа № 300/4522/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу та зарахувати до страхового стажу період роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія".
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 січня 2023 року позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо допризначення позивачу пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV. До вказаної заяви позивач додав довідки про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 592/10, видані ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу. В лютому 2023 року позивач отримав лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2023, з якої вбачається що подані позивачем довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами. Оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії від 20.01.2023 позивач вважає протиправним з обґрунтувань, що право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування первинного документу, оскільки зазначення таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність. Крім того, позивач зазначає, що не може бути позбавлений свого права на нарахування пенсії згідно з вказаних довідок через неможливість перевірки їх достовірності органом Пенсійного фонду у зв`язку з обставинами, що виникли не з його вини, та на які позивач не міг жодним чином впливати. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а відтак, не може нести тягар відповідальності за формування роботодавцем відповідних первинних документів. Аргументує, що надані позивачем для врахування розрахунку розміру пенсії довідки, відповідають вимогам Порядку № 22-1 та положенням частини 1 статті 40 Закону № 1058-ІV.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
31.07.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.31-33). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив. Аргументував, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Первинні документи, які б підтвердили факт правомірності та відповідності нарахованих сум заробітної плати відсутні. Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія" зазначено, що до загального стажу роботи не зараховано вказаний період роботи на території рф, у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 РФ участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Щодо документів, які враховуються при призначенні пенсії просить суд врахувати, що 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з РФ дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить відмовити в задоволенні вимог позивача.
11.08.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (а.с.37-40). Відповідно до відзиву Головне ПФУ в Хмельницькій області заперечило щодо заявлених позовних вимог, вказавши, що оскаржуваним рішенням від 20.01.2023 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами. Жодних первинних документів або інших документів підтверджуючих сплату внесків до Пенсійного фонду РФ позивачем при зверненні до головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не надано. Крім того звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією РФ та введенням в країні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 повністю припинено співробітництво з країною-агресором. Поштові відправлення у цю країну не приймаються і не відправляються. Відповідно, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не має можливості надати допомогу у витребуванні необхідної інформації. Щодо вимоги зарахувати період роботи позивача на території РФ з січня 1986 року по вересень 1990 року аргументовано, що з 01.01.2023 РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1993. Пенсії громадянам, які проживали, працювали на території РФ, призначаються на умовах, визначених Законом №1058-IV. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФ по 31.12.1991. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого ст. 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. У зв`язку із тим що довідки про заробітну плату від 22.08.2022, 28.11.2022 не підтверджені первинними документами, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2023 винесене із дотриманням норм чинного законодавства. Відповідач в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
18.09.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзиви відповідачів, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідачів (а.с.44-49).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.
12.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо допризначення пенсії із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV.
До поданої заяви від 12.01.2023 позивач подав, зокрема довідки про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 №592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Кагалим, Ханти-Мансійського автономного округу (а.с.12-14).
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності, заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була скерована в Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для опрацювання.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2023 №18, керуючись ст. 40 Закону № 1058-IV, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами (а.с.15, 16).

Згідно записів №№12-18 трудової книжки НОМЕР_1 у період 09 січня 1986 року по 15 вересня 1990 року позивач працював в Паховському управлінні бурових робіт на території РФ, яке відповідно до історичних довідок від 22.08.2022 №№01-685, 01-686, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія", недноразовано реоганізовувалося, у 2021 році реорганізовано в ООО "Бурова компанія "Євразія" (а.с.13, 14, 19).

Згідно довідки про заробітну плату від 28.11.2022 №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу, позивач отримував щомісячно заробітну плату у період січня 1986 року по вересень 1990 року (а.с.12).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено періоди, з яких складається страховий стаж.

Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV, який набрав чинності 01.01.2004, визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 40 Закону № 1058-IV врегульовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 41 Закону № 1058-IV врегульовано виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, відповідно до пункту 2 якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як встановлено, 12.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою щодо допризначення пенсії із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV. До поданої заяви від 12.01.2023 позивач подав, зокрема довідки про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 №592/10, видані ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу (а.с.12-14).

Рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.01.2023 №18, керуючись ст. 40 Закону № 1058-IV, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, оскільки довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами (а.с.15, 16).

Суд зазначає, що неможливість на даний час провести перевірку відповідності змісту довідок про заробітну плату, виданих на території РФ первинним документам, на підставі яких їх видано, не спростовує відповідність таких довідок, оскільки такі довідки видані на підставі первинних бухгалтерських документів/особових рахунків по нарахуванню заробітної плати та враховуються при нарахуванні пенсії.

З огляду на вищенаведене, аргументи відповідачів не містять належних та об`єктивно обумовлених обґрунтувань, які б спростовували відповідність поданих позивачем довідок, а сумніви відповідача самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при нарахуванні позивачу пенсії.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія" на території РФ суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Слід зазначити, що те, що за іноземних осіб, які працювали на території РФ, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи. Також, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємствами.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Отже, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено, згідно записів №№12-18 трудової книжки НОМЕР_1 у період 09 січня 1986 року по 15 вересня 1990 року позивач працював в Паховському управлінні бурових робіт на території РФ, яке відповідно до історичних довідок від 22.08.2022 №№01-685, 01-686, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія", неодноразово реорганізовувалося, у 2021 році реорганізовано в ООО "Бурова компанія "Євразія" (а.с.13, 14, 19).

Згідно довідки про заробітну плату від 28.11.2022 №592/10, виданої ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу, позивач отримував щомісячно заробітну плату у період січня 1986 року по вересня 1990 року (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, період роботи позивача на території РФ з січня 1986 року по вересень 1990 року відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 підлягає врахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Надаючи оцінку факту порушеного права позивача, враховуючи відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду слід: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії від 20.01.2023 №18.

Оскільки відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як територіальний орган, зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву позивача від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 592/10, виданих ООО "Бурова компанія "Євразія" м. Когалим, Ханти-Мансійського автономного округу.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку пенсії від 20.01.2023 №18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з січня 1986 року по вересень 1990 року в ООО "Бурова компанія "Євразія".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 щодо допризначення пенсії у зв`язку із поданими додатковими документами відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV, згідно довідок про заробітну плату від 22.08.2022 №№02-685, 02-686 та від 28.11.2022 №592/10.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.