Справа № 280/7979/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотань відповідача

01 грудня 2023 року Справа № 280/7979/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Державної судової адміністрації України про залучення третіх осіб та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, поданих у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд. 18/5, м.Київ, 01601; ),

Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.168, м.Запоріжжя, 69035; ),

Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області (вул. Грюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ, 76018; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 02.10.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребував від Державної судової адміністрації України інформацію про розмір бюджетних асигнувань, якими забезпечувались Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області для проведення видатків з виплати суддівської винагороди, із зазначенням окремо розміру посадового окладу, судді Куйбишевського районного суду Запорізької області (з 17.06.2022 відрядженого до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області) ОСОБА_1 за період з 1 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року; витребував від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області інформацію про розмір нарахування та виплати судді Куйбишевського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагороди із зазначенням розміру посадового окладу за період з 1 січня 2021 року по 16 червня 2022 року; належним чином засвідчену копію наказу голови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.04.2012 № 3-ос; витребував від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області інформацію про розмір нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди із зазначенням розміру посадового окладу за період з 17 червня 2022 року по 30 вересня 2023 року.

30.11.2023 від Державної судової адміністрації України надійшло клопотання (вх.№53474), в якому представник просить проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також наголошено на необхідності залучення до участі у справі Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України.

В обґрунтування першого клопотання заявник зазначає, що оскільки суддя належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, спір щодо прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби за його участі в якості позивача не може розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження та повинен розглядатись за правилами загального позовного провадження.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Частинами першою, другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною другою статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Дана справа у розумінні частини шостої статті 12 КАС України не належить до справ незначної складності. Водночас така її характеристика автоматично не відносить її до тієї категорії справ, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження. При цьому, ця справа не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у подібних правовідносинах у постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 №475/97-ВР свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування в даній справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що відповідачем до суду подані пояснення, а клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, відтак у клопотанні представника ДСА України слід відмовити.

Друге клопотання про залучення до участі у справі Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України обґрунтоване тим, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить розроблення та схвалення Бюджетної декларації, розроблення проектів законів про Державний бюджет, подає Верховній Раді України звіт про його виконання. Міністерство фінансів України відповідає за складання Бюджетної декларації та проекту закону про Державний бюджет України. Бюджетна декларація містить положення щодо розміру мінімальної заробітної плати, прожиткового мінімуму та рівня його забезпечення. Відтак, під час формування бюджетного запиту головні розпорядники бюджетних коштів здійснюють обрахунки своїх потреб з суми, яку доведено Міністерством фінансів України до відома; у цій сумі вже закладено розмір прожиткового мінімуму на відповідний рік.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною четвертою статті 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Частиною п`ятою статті 49 КАС України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

З аналізу наведених норм статті 49 КАС України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі як третьої особи є наявність реальної можливості впливу рішення суду, яке буде ухвалене за результатами розгляду такої справи, на права чи обов`язки такої особи, при цьому суду слід чітко встановити на які саме права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Заявником жодним чином не обґрунтовано, яким чином рішення суду, що буде ухвалено у цій справі, може вплинути на права, законні інтереси та обов`язки Міністерства фінансів України та Кабінету Міністрів України.

Суд зазначає, що відносини між ТУ ДСА України в Запорізькій області, ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, Державною судовою адміністрацією України, Міністерством фінансів України та Кабінетом Міністрів України щодо надання бюджетних асигнувань, затвердження і виконання кошторису тощо за своєю правовою природою є бюджетними правовідносинами, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), та які безпосередньо не стосуються спірних правовідносин і не впливають на виконання рішення суду за результатом розгляду цього спору.

Отже, цей спір не стосується правовідносин позивача з Міністерством фінансів України та Кабінетом Міністрів України, яких відповідач просить залучити до справи в якості третіх осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 48, 243, 248, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Державної судової адміністрації України про залучення третіх осіб та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, поданих у справі № 280/7979/23, відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.В.Мінаєва