Справа № 160/24290/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язати вчинити певні дії,-
22 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправним нарахування ОСОБА_1 ЄСВ в сумі 37 788,74 грн.;
визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 16 лютого 2021 року №Ф-281349-55У;
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зняти ці нарахування в інтегрованій картці платника.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що з 11 листопада 1999 року по 19 серпня 2023 року вона перебувала на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Кам`янська ДПІ, м.Кам`янське).
З 09 серпня 2019 року по 24 січня 2020 року ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранс-сервіс», «Технополіс» та «Інтерспецмаркет», працюючи на посаді водія.
В червні 2023 року після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 дізналася про наявність у неї заборгованості з ЄСВ.
17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про надання інформації щодо вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) в сумі 37 788,74 грн.
ОСОБА_1 з податковою вимогою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що роботодавцем щомісячно, починаючи з серпня 2019 року, за неї було сплачено єдиний соціальний внесок, у зв`язку з чим звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Згідно з даними інформаційних систем ДПС України, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.11.1999 року по 18.08.2022 року перебувала на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ, (м.Кам`янське), як фізична особа-підприємець у статусі - «основний платник» на загальній системі оподаткування.
18 серпня 2022 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою.
Перебуває в 11 стані - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).
Згідно пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до актуальних відомостей інформаційної системи податкового органу та пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 ФОП ОСОБА_1 була платником єдиного внеску.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 та частини 6 статті 8 Закону №2464 фізичні особи - підприємці на загальній системі оподаткування нараховують та сплачують єдиний внесок у розмірі 22 відсотка від суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
В ІКП 71040000 платника за 2017-2020 роки проведені щоквартальні нарахування на загальну суму 37 788,74 грн. по термінам:
В ІКП 71040000 ФОП ОСОБА_1 по строку 09.02.2018 року відбулось автоматичне нарахування єдиного внеску за 2017 рік в сумі 8448,00 грн.;
За 2018 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 19.04.2018 за 1 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 19.07.2018 за 2 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 19.10.2018 за 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 21.01.2019 за 4 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.
За 2019 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 19.04.2019 за 1 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 19.07.2019 за 2 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.10.2019 за 3 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.01.2020 за 4 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.
За 2020 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 21.04.2020 за 1 квартал 2020року в сумі 2078,12 грн.,
- по строку сплати 20.07.2020 за 2 квартал 2020 року в сумі 1039,06 грн.,
- по строку сплати 19.10.2020 за 3 квартал 2020 року в сумі 3178,12 грн.,
- по строку сплати 19.01.2021 за 4 квартал 2020 року в сумі 2200,00 грн.
Відповідно до частини 12 статті 9 Закону №2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 11.10.2023 року звітність по єдиному внеску за 2017 - 2020 роки ФОП ОСОБА_1 не надавалася.
Належним доказом підтвердження сплати єдиного внеску роботодавцями за позивача є довідка ОК-5 «Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу».
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12 листопада 1999 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність:
запис №14 - прийнята в ТОВ "Автотранс-сервіс" на посаду водія автотранспортного засобу (пасажирські перевезення) на підставі наказу №409-к від 08.08.2019 року;
запис №15 - звільнена з ТОВ "Автотранс-сервіс" за власним бажанням статті 38 КЗпП України на підставі наказу №415-к від 14.08.2019 року;
запис №16 - прийнята в ТОВ "Технополіс" на посаду водія автотранспортних засобів на підставі наказу №225-к від 23.08.2019 року;
запис №17 - звільнена з ТОВ "Технополіс" за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України на підставі наказу №293-к від 16.10.2019 року;
запис №18 - прийнята в ТОВ "Інтерспецмаркет" на посаду водія автотранспортних засобів на підставі наказу №144-к від 28.10.2019 року;
запис №19 звільнена з ТОВ "Інтерспецмаркет" за прогул згідно статті 40 КЗпП України на підставі наказу №12-к від 24.01.2020 року.
Відповідно до записів довідки №ОК-5 від 22 серпня 2022 року про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за звітний 2020 рік, містяться відомості щодо сплати ЄСВ за січень 2020 року в розмірі 161,68 грн.
Судом встановлено, що з метою ведення контролю за сплатою єдиного внеску, Державною податковою службою України розроблено алгоритм відображення в інтегрованій картці платників по коду бюджетної класифікації 71040000 сум квартальних нарахувань з єдиного внеску.
Розрахункові суми переносяться до ІКП 71040000 за 2017-2020 роки проведені щоквартальні нарахування на загальну суму 37 788,74 грн. по термінам:
В ІКП 71040000 ФОП ОСОБА_1 по строку 09.02.2018 року в автоматичному режимі нараховано єдиний внесок за 2017 рік в сумі 8448,00 грн.;
За 2018 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 19.04.2018 за 1 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 19.07.2018 за 2 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 19.10.2018 за 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.,
- по строку сплати 21.01.2019 за 4 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн.
За 2019 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 19.04.2019 за 1 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 19.07.2019 за 2 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.10.2019 за 3 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.01.2020 за 4 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.
За 2020 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 21.04.2020 за 1 квартал 2020року в сумі 2078,12 грн.,
- по строку сплати 20.07.2020 за 2 квартал 2020 року в сумі 1039,06 грн.,
- по строку сплати 19.10.2020 за 3 квартал 2020 року в сумі 3178,12 грн.,
- по строку сплати 19.01.2021 за 4 квартал 2020 року в сумі 2200,00 грн.
17 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою, в якій просила:
- На якій системі оподаткування я знаходилась в періоди, за які за мною значиться заборгованість з ЄСВ.
- За які звітні періоди в органи податкової (фіскальної) служби мною надавались відповідні декларації (звіти) про отримані доходи від підприємницької діяльності та нарахуванні внесків з ЄСВ.
- Чи приводились у відношенні мене будь-які види перевірок, та якщо-таки проводились, прошу надати копії цих актів та докази направлення (вручення) мені цих актів.
- Надати копії податкових вимог про сплату боргу з ЄСВ та докази направлення (вручення) мені цих вимог.
- Надати копії документів, направлених до Державної виконавчої служби, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження.
- Надати інформацію про суму заборгованості з ЄСВ, що значиться за мною станом на 01.07.2023 p., та суми нарахованих штрафів та пені.
За даними інформаційної системи податкового органу, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ (м. Кам`янське) з 11.11.1999 по 19.08.2023, як фізична особа - підприємець та знаходилася на загальній системі оподаткування.
Відповідно до актуальних відомостей інформаційної системи податкового органу та пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 ФОП ОСОБА_1 була платником єдиного внеску.
Зазначене поштове відправлення вручено Укрпоштою 17.09.2021 ОСОБА_1 особисто.
ОСОБА_1 з податковою вимогою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що роботодавцем щомісячно за неї було сплачено єдиний соціальний внесок, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно частин 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.
У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Згідно частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до статті 25 Закону здійснюють органи державної виконавчої служби України.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449.
Так, положеннями пункту 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Абзацом 2 пункту 2 Розділу VI Інструкції №449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.
Відповідно до пункту 3 Розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);
- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Згідно пунктів 63.1, 63.2 статті 63 Податкового кодексу України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи-платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Разом з тим, згідно пункту 65.2 статті 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12 листопада 1999 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність:
запис №14 - прийнята в ТОВ "Автотранс-сервіс" на посаду водія автотранспортного засобу (пасажирські перевезення) на підставі наказу №409-к від 08.08.2019 року;
запис №15 - звільнена з ТОВ "Автотранс-сервіс" за власним бажанням статті 38 КЗпП України на підставі наказу №415-к від 14.08.2019 року;
запис №16 - прийнята в ТОВ "Технополіс" на посаду водія автотранспортних засобів на підставі наказу №225-к від 23.08.2019 року;
запис №17 - звільнена з ТОВ "Технополіс" за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України на підставі наказу №293-к від 16.10.2019 року;
запис №18 - прийнята в ТОВ "Інтерспецмаркет" на посаду водія автотранспортних засобів на підставі наказу №144-к від 28.10.2019 року;
запис №19 звільнена з ТОВ "Інтерспецмаркет" за прогул згідно статті 40 КЗпП України на підставі наказу №12-к від 24.01.2020 року.
За 2019 рік в ІКП 71040000 проведені щоквартальні нарахування єдиного внеску:
- по строку сплати 19.04.2019 за 1 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 19.07.2019 за 2 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.10.2019 за 3 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.,
- по строку сплати 21.01.2020 за 4 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн.
Відповідно до записів довідки №ОК-5 від 22 серпня 2022 року про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за звітний рік 2020 рік, містяться відомості щодо сплати ЄСВ за січень 2020 року в розмірі 161,68 грн.
Вказані обставини виключають обов`язок позивача по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадити підприємницьку діяльність, за періоди, коли вона була найманим працівником.
Позивачем частково надано суду докази того, що вона, будучи найманим працівником, не отримувала інший дохід від безпосереднього зайняття підприємницькою діяльністю.
При прийнятті рішення по справі, суд враховує, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційних систем ДПС України, з 11.11.1999 року по 18.08.2022 року перебувала на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янська ДПІ, (м.Кам`янське), як фізична особа-підприємець у статусі - «основний платник» на загальній системі оподаткування.
Лише 18 серпня 2022 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою. Перебуває в 11 стані - припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не провадила підприємницької діяльності, не була працевлаштована в період нарахування ЄСВ за 2017-2020 роки та частково довела протиправність нарахувань ЄСВ за період з серпня по листопад 2019 року (включно) та лише 18 серпня 2022 року припинила підприємницьку діяльність, суд приходить до висновку, що податкову вимогу по сплаті ЄСВ, яка нарахована ОСОБА_1 за 2017-2020 роки, необхідно зменшити на суму сплаченого ЄСВ за 3 квартал 2019 року (2754,18 грн.), який охоплює серпень та вересень у сумі 918,06 х 2 = 1836,12 грн. та на суму сплаченого ЄСВ за 4 квартал 2019 року (2754,18 грн.), який охоплює жовтень та листопад у сумі 918,06 х 2 = 1836,12 грн.
З урахуванням проведених розрахунків, сума зменшення сплати нарахувань по сплаті ЄСВ загалом складає 3672,24 грн.
Щодо обов`язку податкових органів здійснювати коригування ІКП з ЄСВ, суд виходить із наступного.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №5 від 12.01.2021 року.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Загальні положення» Порядку інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу.
Згідно пункту 1 розділу ІІ «Інтегрована картка платника» Порядку № 5, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Пунктом 3 розділу II визначено, що ІКП закриваються структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників у податкових органах у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.
Підрозділ, що здійснює облік платежів, за основним та неосновним місцем обліку закриває ІКП не пізніше наступного робочого дня після формування відомостей в частині тих податків і зборів, щодо яких відсутня заборгованість на відповідній території, та відомостей з відміткою про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску.
Підрозділ, що здійснює облік платежів, закриває ІКП у територіальному органі ДПС за неосновним місцем обліку у разі відсутності об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, на відповідній території та після виконання підрозділами, які здійснюють адміністрування платежів, контрольно - перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження, відповідних процедур щодо підтвердження повноти розрахунків по платежах, контроль за справлянням яких здійснюють податкові органи.
При цьому в інформаційній системі ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:
погашення сум податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;
повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджетів за заявою платника;
повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за заявою платника;
відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань, податкового боргу або іншої заборгованості, контроль за справлянням якої покладено на податкові органи, яка може бути розстрочена (відстрочена) згідно з чинним законодавством, не погашених на дату закриття ІКП;
повноти відображення в ІКП результатів контрольно-перевірочної роботи.
Інформація щодо нарахувань та надходжень платежів до бюджетів за платниками, у яких закриті ІКП, враховується в звітності податкових органів до кінця відповідного року, у якому відбулось таке нарахування та/або сплата.
За наявності грошових зобов`язань або податкового боргу, або неузгоджених сум грошових зобов`язань, які оскаржуються в адміністративному або судовому порядку, податковий орган не здійснює подальші процедури щодо закриття ІКП до їх погашення або визнання такого боргу безнадійним та його списання у порядку, визначеному статтею 101 розділу II Кодексу.
Згідно з главою 2 Розділу II Порядку №5, з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю: реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП; реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення; реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку.
Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку - здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо вірного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.
Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року в адміністративній справі № 826/9288/18.
Відтак, зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків в частині нарахувань ЄСВ у розмірі 3672,24 грн. у спірних правовідносинах є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, такий спосіб відповідає вимогам чинного законодавства та не позбавляє суб`єкта владних повноважень дискреційного розсуду, адже такий обов`язок прямо передбачений нормативно-правовим актом.
При прийнятті рішення по справі суд враховує, що відповідно до наданого відзиву, відповідачем не заперечується факт, що за ОСОБА_1 роботодавцем сплачувалося ЄСВ, як за найманого працівника, у період з серпня 2019 року по листопад 2019 року (включно).
Суд зазначає, що в інших періодах, що не включає періоди її роботи найманим працівником, за позивача ЄСВ роботодавцем не було сплачено, відтак податкова вимога по сплаті ЄСВ є правомірною.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням часткового задоволення адміністративного позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 104,33 грн.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 16 лютого 2021 року №Ф-281349-55У в частині нарахування ЄСВ у розмірі 3672,24 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник