Справа № 340/8593/23
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Кропивницький Справа № 340/8593/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач) просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити мені грошову, компенсацію вартості за не отримане речове майно, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії. Служби безпеки. Служби зовнішньої розвідки. Державної прикордонної служби. Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно»;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити мені грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, відповідно до п. 1 Розділу XXIII Порядку військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних щодо не проведення повного розрахунку при звільненні зі мною та стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на мою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 лютого 2023 року по 21 березня 2023 року в розмірі 72 180, 92 грн. (сімдесят дві тисячі сто вісімдесят гривень дев`яносто дві копійки).

Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17).

Обгрунтовуючи вимоги позивач вказує, що з в період з 01.03.2022 по 21.02.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку та витягом з наказу командира військової частини від 21.02.2023 №52. Зазначає, що при звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно та грошову допомогу на оздоровлення. Крім того, вказує, що відповідачем не нараховано та не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.23 по 21.03.2023, який за його розрахунками складає 72180,92 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідачем 28.11.2023 надано відзив на позов та вказується, що виплата компенсації за неотримане речове майно та грошова допомога на оздоровлення здійснюється лише за наявності відповідного рапорту військовослужбовця, який, в даному випадку, відсутній, а щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, пов`язує спірне питання з компенсацією за неотримане речове майно, на яке позивач не має права (а.с.22-29).

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку (а.с.8).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.02.2023 №52 позивача звільнено з військової служби в запас відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено за списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.9).

Як зазначає позивач, при звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно та грошову допомогу на оздоровлення.

Крім того, вказує, що відповідачем не нараховано та не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.23 по 21.03.2023, який за його розрахунками складає 72180,92 грн.

Здійснюючи розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач, з посиланням на особистий лист за період з січня 2022 по грудень 2023 та банківської виписки (а.с.10-12), вказує, що за останні повні два місяці перед звільненням (грудень 2022 січень 2023) грошове забезпечення становило 114891,65 грн. + 44937,68 грн. = 159829,33 грн. Звідси, середньоденний заробіток становить 2577,89 грн. (159829,33 : 62 календарні дні). Кількість днів затримки розрахунку при звільненні з 22.02.23 по 21.03.2023 28 календарних днів. 2577,89 х 28 = 72180,92 грн.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Щодо грошової компенсації за неотримане речове майно.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі Інструкція 232).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції 232, основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Згідно п. 6 Розділу ІІІ Інструкції 232, особи офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, які перебували в запасі та вступили на військову службу в установленому законодавством порядку, у тому числі на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, набувають права на отримання речового майна в день прийняття їх на військову службу. Видача речового майна цим військовослужбовцям проводиться після прибуття їх до місця проходження служби. Наступна видача речового майна проводиться за встановленими нормами в разі продовження строку служби. Предмети речового майна, отримані понад 12 місяців до звільнення в запас, в забезпечення не враховуються.

Відповідно до п. 17 Розділу ІІІ Інструкції 232, мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі.

Відповідно до вимог Інструкції 232 військовослужбовці ЗС України всіх категорій у разі запровадження правового режиму воєнного стану на всій території держави забезпечується речовим майном згідно з нормою № 1 (Бойовий єдиний комплект - БСК) на строки, встановлені для 5-ї категорії військовослужбовців. Інвентарне майно БСК (визначене відповідними Нормами забезпечення, наприклад, захисні окуляри, маскувальні костюми, тактичні наколінники тощо) дозволяється залишати у власність військовослужбовців після звільнення у запас або відставку в особливий період.

Враховуючи викладене вище, під час звільнення військовослужбовець, призваний за мобілізацією, не має заборгованості за недоотримане речове майно, відповідно грошова компенсація не нараховується.

Щодо грошової допомоги на оздоровлення.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок 260).

Відповідно до п. 1 Розділу ХХІІІ Прядку 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Розділу ХХІІІ Прядку 260, грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, право на отримання допомоги для оздоровлення, має бути реалізоване військовослужбовцем шляхом звернення до командира військової частини з відповідним рапортом.

Ухвалою суду про відкриття провадження в даній справі, судом було зобов`язано позивача надати докази звернення до відповідача з рапортом з приводу виплати допомоги на оздоровлення.

Докази вручення вказаної ухвали містяться в матеріалах справи (а.с.20), натомість вимоги ухвали суду позивачем не виконано.

Враховуючи вищевикладене суд не за находить підстав для висновку щодо протиправної бездіяльності відповідача в частині нарахування та виплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.23 по 21.03.2023 в сумі 72182,92 грн. суд зазначає наступне.

Особовий листок за період з 01.2022 по 12.2023 (а.с.10), на який позивається позивач здійснюючи обрахунок середньоденного заробітку, містить відомості щодо грошового забезпечення позивача у військові частині НОМЕР_2 .

Разом з тим, банківська виписка АТ КБ «Приватбанк» щодо руху коштів по картковому рахунку позивача (а.с.11,12), містить відомості щодо зарахування на його рахунок коштів від військової частини НОМЕР_4 .

В даному випадку суд не вбачає будь-яких підстав для висновку, що відповідачем по справі допущено порушення строків розрахунку з позивачем після його звільнення з військової служби, адже позивач звільнявся з військової частини НОМЕР_2 , а не з військової частини НОМЕР_4 .

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати не підлягають розподіленню через відсутність даних про понесені судові витрати у матеріалах даної справи.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК