Справа № 400/3777/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/3777/23

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 26.06.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2023р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Восток» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.03.2023р.: №№04 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5403грн. за листопад 2022р.; 04 про застосування штрафу у розмірі 3400грн. за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України; 2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 517626грн. за листопад 2022р. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 258813грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства є безпідставними та спростовуються первинними документами бухгалтерської і податкової звітності, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.06.2023р. позов задоволений частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21.03.2023р.: №№04, 04, 04; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ТОВ «Восток» судовий збір в розмірі 17014,00грн., та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції, при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що в період з 31.01.2023р. по 06.02.2023р. посадовими особами відповідача, на підставі наказу від 17.01.2023р. №49-п та направлень від 30.01.2023р. №№146/14-29-07-10, 147/14-29-0710, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Восток» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт перевірки від 13.02.2023р. №279/14-29-07-04/19292376.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.71 підрозділу 2 розділу ХХ, п.30.4 ст.30, пп. в) п.185.1 ст.185 з урахуванням вимог пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 розділу І, п.200.1, пп. б) п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, за листопад 2022р. на 517626грн.;

п.189.1 ст.189, пп. г) п.198.5 ст.198 ПК України з урахуванням вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.200.1, пп. в) п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного на 5403грн. /т.1 а.с.36-61/

За результатом розгляду акту перевірки, фіскальним органом винесені податкові повідомлення-рішення від 21.03.2023р.: №№04 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5403грн. за листопад 2022р.; 04 про застосування штрафу у розмірі 3400грн. за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України; 2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 517626грн. за листопад 2022р. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 258813грн. /т.1 а.с.126-134/

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом підпункту 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Згідно п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (п.200.2. ст.200 ПК України).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (п.200.3. ст.200 ПК України).

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.200.4. ст.200 ПК України).

Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів). (п.200.5. ст.200 ПК України).

Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів. (п.200.6. ст.200 ПК України).

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. (п.200.7. ст.200 ПК України).

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України (п.200.8. ст.200 ПК України).

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом державної податкової служби (п.200.9. ст.200 ПК України).

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Так, згідно п.201.10 ст.201 ПК України реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинно здійснити з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Зареєструвати такий документ в Єдиному реєстрі податкових накладних можна з 0 до 23-ї години. Адже, відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010р. №1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній податковій службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до підпункту 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.111.1 ст.111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності, зокрема, фінансова.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п.111.2 ст.111 ПК України).

Відповідальність платників за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, встановлено статтею 120-1 ПК України.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Вищенаведеними нормами передбачається відповідальність за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу незалежно від причин, порушення вказаних строків.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2022р. ТОВ «Восток» подана до податкового органу податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2022р. та заява про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку. /а.с.37-34/

За результатом податкової перевірки встановлено, що позивачем порушено п.189.1 ст.189, пп. г п.198.5 ст.198 ПК України з урахуванням вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.200.1, пп. в п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного на 5403грн. та п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, у зв`язку із не складенням та не реєстрацією податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2022р. загальним обсягом постачання 82587 грн., у тому числі ПДВ 5403грн.

Податковою перевіркою встановлено, що у листопаді 2022р. позивачем списано використання дизельного пального на загальну суму 82587грн., у тому числі ПДВ 5403грн., на використання в господарської діяльності транспортних засобів з державними номерними знаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований у власність ТОВ «Восток» 21.12.2022р., що свідчить про відсутність правових підстав для його використання у господарській діяльності підприємства у листопаді 2022р. /т.1 а.с.74/

При цьому, транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_3 станом на листопад 2022р. знаходився на балансі підприємства, однак позивачем не надано первинних документів підтверджуючих його використання у господарській діяльності.

Так, надані позивачем до суду подорожні листи не спростовують висновків податкового органу про не підтвердження позивачем використання даного автомобілю в господарській діяльності підприємства, оскільки вони не розкривають мету та зміст перевезень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, ТОВ «Восток» порушено вимоги п. 189.1 ст.189. п.п. г) п.198.5 ст.198 з урахуванням вимог п.п.4.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, оскільки не включено до складу податкових зобов`язань у листопаді 2022р. податок на додану вартість з вартості придбаного палива, використаного не для господарської діяльності, на суму 5403 грн. та п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, оскільки не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2022р. загальним обсягом постачання 82587 грн., у тому числі ПДВ 5403грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 21.03.2023р. №04 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5403грн. за листопад 2022р. та №04 про застосування штрафу у розмірі 3400грн. за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України.

За змістом підпункту 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Згідно п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. (п.200.2. ст.200 ПК України).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. (п.200.3. ст.200 ПК України).

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. (п.200.4. ст.200 ПК України).

Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів). (п.200.5. ст.200 ПК України).

Платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів. (п.200.6. ст.200 ПК України).

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. (п.200.7. ст.200 ПК України).

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України (п.200.8. ст.200 ПК України).

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом державної податкової служби (п.200.9. ст.200 ПК України).

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10. ст.200 ПК України).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п.200.11. ст.200 ПК України).

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування.

За приписами п.187.8 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п.187.8 ст.187 цього Кодексу (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Так, податковий орган вважає протиправним віднесення товариством до сум податкового кредиту від постачальника, який формує від`ємне значення декларації за листопад 2022р. та приймають участь в розрахунку суми бюджетного відшкодування, а саме по операціях з ввезення на митну територію України бензинових генераторів електроенергії, які звільнені від оподаткування, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит на суму 517626грн. та завищено суму бюджетного відшкодування у сумі 517626 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2022р. між ТОВ «Восток» (покупець) та Фірма «Top Truck AB», Швеція (продавець) укладено контракт №05/1, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує генератори: GW3500ig (great White3500ig) 160 одиниць.

За умовами контракту поставка товару здійснена на умовах FCA-Landvetter (Швеція), вартість товару 64000 євро. /т.1 а.с.203-204/

На підтвердження виконання умов вищезазначеного контракту з контрагентом, позивачем надано до суду: інвойс, міжнародну товарно-транспортну накладну, платіжні інструкції. /т.1 а.с.205-210/

В подальшому, ТОВ «Восток» подано МД №22UA09U1 та сплачено митні платежі в розмірі 640869,68 грн. (ввізне мито 5% 123244,17 грн., ПДВ 20% 517625,51 грн.), після чого 15.11.2022р. товар випущено у вільний обіг. /а.с.211-214/

Відповідно до приписів п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.198.2 ст.198, п.200.1 та п.200.4 ст.200 ПК України, суму ПДВ за імпортною операцією в сумі 517626р. ТОВ «Восток» включено до складу податкового кредиту за листопад 2022р. та заявлено до бюджетного відшкодування.

Однак, податковий орган вважає, що ТОВ «Восток» мав обов`язок на застосування податкової пільги по податку на додану вартість відповідно до п.71 підрозділу 2 розділу ХХ ПК Україна, оскільки починаючи з 11.11.2022р. операції з ввезення на митну територію України електрогенераторних установок звільняються від оподаткування ПДВ та звільняються від сплати ввізного мита.

Стаття 30 ПК України регламентує податкові пільги та визначає, що платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії (п.30.3); платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом (п.30.4); податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу (п.30.5).

Згідно п.71 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита (надалі - Перелік №224).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2022 №1260, що набула чинності 11.11.2022, до підрозділу «Інше» розділу «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Переліку №224 внесені зміни, зокрема підрозділ доповнено позицією « 8502 Електрогенераторні установки» з виноскою такого змісту: «* Для віднесення товарів, зазначених у цьому підрозділі, до товарів, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути подано документи про відповідність, передбачені технічними регламентами, дія яких поширюється на такі товари, та нанесено на товар знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у таких технічних регламентах, або подано повідомлення Міненерго про введення в обіг таких товарів, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів».

Тобто, починаючи з 11.11.2022р. законодавець звільнив від оподаткування податком на додану вартість та сплати ввізного мита операції із ввезення на митну територію України електрогенераторних установок згідно Переліку №224 за умови документального підтвердження відповідності імпортного товару необхідним технічним регламентам, нанесення на товар знаку відповідності або подання повідомлення Міненерго про введення в обіг таких товарів, стосовно яких не виконано вимоги технічних регламентів.

Таким чином, до 11.11.2022р. підстави для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ ввезених на митну територію України електрогенераторних установок та сплати ввізного мита відсутні; після 11.11.2022р. використання податкової пільги є можливим у разі надання документального підтвердження відповідності товару технічним регламентам та маркуванням знаком, в іншому випадку розмитнення ввезеного на митну територію України товару здійснюється у загальновстановленому порядку (зі сплатою ПДВ та ввізного мита).

Як вбачається з міжнародної товарно-транспортної накладної, товар «Бензиновий генератор електроенергії GW3500ig (great White3500ig)» в кількості 160 штук на загальну суму 64000 євро ввезено на митну територію України 08.11.2022р., тобто до набрання законної сили Постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2022 №1260, а тому в силу приписів п.187.8 ст.187 ПК України за такою операцією із ввезення товарів на митну територію України у ТОВ «Восток» виникли податкові зобов`язання із податку на додану вартість.

Також, на день ввезення вищезазначеного товару на митну територію України (08.11.2022р.) законодавство України не зобов`язувало імпортера мати, оформляти, подавати під час митного оформлення товару декларації про відповідність та здійснювати маркування імпортного товару знаком відповідності технічним регламентам.

Отже, включення ТОВ «Восток» сплаченої суми податку на додану вартість в розмірі 517626грн. до складу податкового кредиту за листопад 2022р. та заявлення цієї суми до бюджетного відшкодування за операцією з ввезення на митну територію України бензинових генераторів електроенергії узгоджується з приписами п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.198.2 ст.198, п.200.1 та п.200.4 ст.200 ПК України, а тому висновки податкового органу про завищення суми податкового кредиту на 517626грн. по операціях з ввезення на митну територію бензинових генераторів та завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за листопад 2022р. на 517626грн., є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправністю податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023р. від 2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 517626грн. за листопад 2022р. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 258813грн.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, частиною 6 ст.139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Ткаченко О.І. укладені договір про надання правової допомоги від 01.11.2021р. №43/21, протоколи узгодження договірної ціни від 28.03.2023р. №8, від 06.09.2023р. №11, квитанції. /т.1 а.с.216-218, т.2 а.с.122-123/

Відповідно до чч.1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, враховуючи надані стороною відповідача докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в судах першої та апеляційної інстанції, зміст і обсяг наданих матеріалів до в судів першої та апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтовану необхідність зменшення розміру таких витрат до 15000грн., з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст.311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасувати в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.03.2023р.: №№04 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5403грн. за листопад 2022р.; 04 про застосування штрафу у розмірі 3400грн. за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України; стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35000грн.

Ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.03.2023р.: №№04 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5403грн. за листопад 2022р.; 04 про застосування штрафу у розмірі 3400грн. за відсутність складення та/або реєстрації податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України.

Стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ ВП 44104027) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв