Справа № 120/15101/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 листопада 2023 р. Справа № 120/15101/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Томчука А.В.,

за участі секретаря судового засідання: Галюк А.Л.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області

до: Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - УДМС України у Вінницькій області, позивач) звернулось в суд з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.07.2023 у справі № 120/3259/23 зобов`язано Відділ №1 у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

В свою чергу ОСОБА_3 (стягувач) 25.08.2023 звернулась до УДМС України у Вінницькій області із заявою про виконання рішення суду. Разом з тим стягувач, не дочекавшись добровільного виконання судового рішення у справі № 120/3259/23, отримала виконавчий лист № 120/3259/23 та звернулась до відповідача із заявою про примусове виконання такого рішення.

Вказуючи, що боржник виконав судове рішення 12.09.2023, ще винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 28.08.2023 № 120/3259/23, УДМС України у Вінницькій області наголошує на відсутності підстав для винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 12.09.2023 ВП № 72753416.

Ухвалою від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

06.11.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення заявлених вимог та вказав про наступне.

На примусове виконання до відділу надійшла письмова заява ОСОБА_3 від 11.09.2023 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 28.08.2023 № 120/3259/23.

За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів відповідачем 12.09.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72753416 та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

В обґрунтування правомірності свого рішення відповідач, посилається на норми статті 27 ЗУ "Про виконавче провадження" та наголошує, що постанова про стягнення виконавчого збору при виконанні судових рішень немайнового характеру виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. А стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій.

Крім того, у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2023 боржник у листі від 21.09.2023 № 0501.9-6484/05.01-23 повідомив про оформлення стягувачу паспорта ще 12.09.2023, як і вказав про те, що ОСОБА_3 за його отриманням не зверталась. Натомість відповідач у відзиві зауважує на заяві ОСОБА_3 від 26.09.203 щодо неналежного виконання боржником рішення суду у справі № 120/3259/23.

Вказані факти, на переконання відповідача, свідчать про те, що як і на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, так і на момент подання цього відзиву, рішення суду залишається невиконаним, а паспорт відповідної форми стягувачу не видано.

Ухвалою від 08.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалою від 20.11.2023 вирішено розгляд справи № 120/15101/23 проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 29.11.2023.

21.11.2023 від відповідача надійшли доповнення до відзиву, в яких останній вказав, що лише 05.10.2023 ОСОБА_3 оформлено та видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . Таким чином рішення суду повною мірою виконано боржником вже після відкриття виконавчого провадження, відтак відсутні підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 12.09.2023, винесеної в межах ВП № 72753416.

21.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Однак, остання судом не приймається до уваги, оскільки відповідно до частини 1 статті 269 КАС України у справах, визначених статтею 287 КАС України, заявами по суті справи є позов та відзив.

У судовому засіданні 29.11.2023 представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, наголосивши, що рішення суду від 21.07.2023 у справі № 120/3259/23 добровільно виконано боржником 12.09.2023 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, стягувач ОСОБА_3 лише через суб`єктивні фактори (незгодою з каліграфічністю заповнення паспорта серії АТ 179314) відмовилась отримати паспорт громадянина України виписаний 12.09.2023. Тобто у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття спірної постанови в межах ВП № 72753416.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення заявлених вимог з підстав, що наведені у відзиві. Додатково акцентувала увагу суду на тій обставині, що паспорт виписано стягувачу лише 05.10.2023, тобто рішення у справі № 120/3259/23 виконано після відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу підтверджує правомірність правової позиції відповідача.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.07.2023 у справі № 120/3259/23 зобов`язано Відділ №1 у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

25.08.2023 ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою встановленої форми про видачу паспорта громадянина України ( том 1 а.с. 28).

28.08.2023 виписано виконавчий лист № 120/3259/23.

11.09.2023 ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 28.08.2023 № 120/3259/23.

12.09.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72753416 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 № 120/3259/23.

Крім того, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу 12.09.2023 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, за якою вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26 800 грн.

В свою чергу, позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та вказує, що судове рішення добровільно виконано боржником ще до відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_3 виписано паспорт громадянина України 12.09.2023, в підтвердження чого надає копію паспорта серії НОМЕР_2 . Поряд з цим, позивач наголошує, що такий паспорт оформлено з дотриманням 30-деного терміну з дня подання заявником відповідної заяви (25.08.2023). Крім іншого зауважує, що 21.09.2023 ОСОБА_3 прибула до Відділу № 1 м. Вінниці УДМС у Вінницькій області, проте відмовилась його отримувати у зв`язку з тим, що на її думку, паспорт був заповнений некаліграфічно. 22.09.2023 ОСОБА_3 знову прийшла до Відділу, виявивши бажання щодо отримання нового паспорта, але їй було повторно роз`яснено про належне заповнення паспорта серії НОМЕР_2 . Стягувач відмовилась від отримання такого паспорта, тому позивач листом від 21.09.2023 запросив ОСОБА_3 для отримання згаданого документа.

На переконання позивача УДМС України у Вінницькій області ще до відкриття виконавчого провадження виконано судове рішення у справі № 120/3259/23, підтвердженням чого слугує паспорт серії НОМЕР_2 виписаний на ім`я ОСОБА_3 12.09.2023.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контекст цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт перший частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

З наведених законодавчих норм вбачається, що виконавець зобов`язаний вчинити виконавчі дії у спосіб, передбачений виконавчим документом.

Пунктом першим частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною четвертою статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання, зокрема: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.07.2023 у справі № 120/3259/23 зобов`язано Відділ №1 у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

25.08.2023 ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою встановленої форми про видачу паспорта громадянина України ( том 1 а.с. 28).

28.08.2023 виписано виконавчий лист № 120/3259/23.

11.09.2023 ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 28.08.2023 № 120/3259/23.

12.09.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72753416 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28.08.2023 № 120/3259/23.

Разом з тим, з огляду на наведені норми чинного законодавства варто вказати, що в силу наведених норм частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII при пред`явленні ОСОБА_3 до органу державної виконавчої служби виконавчого листа від 28.08.2023 № 120/3259/23 та відповідної заяви у державного виконавця були відсутні законодавчо в визначені підстави для не прийняття до виконання та повернення вказаного виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до частини п`ятої-шостої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Суд звертає увагу на те, що виконання боржником рішення немайнового характеру у такий строк не є добровільним виконанням, оскільки відбувається у порядку процесуального примусу.

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено порядок справляння виконавчого збору.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

В силу положень частини третьої статті 27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з частиною четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, що з аналізу вказаних норм Закону № 1404-VІІІ слідує, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, в редакції Закону № 2475-VIII, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню (частина 7 статті 27 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 вказаного Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Детальний порядок стягнення виконавчого збору виконавцем визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Верховний Суд у постанові від 28.04.2020 в справі № 480/3452/19 зазначив, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

З наведеного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19 (адміністративне провадження № К/9901/32373/19), яка враховується під час прийняття рішення у даній справі.

Щодо посилань позивача про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору з підстав добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (частина 4 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження закінчується в разі фактичного виконання виконавчого документу.

Крім того, як зазначав суд вище виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Матеріали справи свідчать про те, що 12.09.2023 державним виконавцем було прийнято постанову ВП № 72753416 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 28.08.2023 № 120/3259/23 та одночасно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Позивач наголошує, що виконавчий документ ним виконаний в добровільному порядку 12.09.2023 шляхом прийняття рішення про видачу ОСОБА_3 паспорта у формі книжечки серії АТ 179314.

Натомість, суд зазначає, що з урахуванням змісту резолютивної частини рішення від 21.07.2023 у справі № 120/3259/23 та відповідно виконавчого листа від 28.08.2023, належним виконанням судового рішення є не прийняття боржником рішення про видачу паспорта, а саме видача ОСОБА_3 паспорта відповідного зразка.

Згідно наявних матеріалів справи та пояснень учасників справи, суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_3 21.09.2023 прибула до Відділу № 1 м. Вінниці УДМС у Вінницькій області для отримання папорта, проте відмовилась його отримувати у зв`язку з тим, що на її думку, паспорт був заповнений некаліграфічно. 22.09.2023 ОСОБА_3 знову прийшла до Відділу, виявивши бажання щодо отримання нового паспорта, але їй було повторно роз`яснено про належне заповнення паспорта серії НОМЕР_2 . Проте, згідно пояснень позивача стягувач відмовилась від отримання такого паспорта, тому представник УДМС листом від 21.09.2023 запросив ОСОБА_3 для отримання згаданого документа.

Враховуючи специфіку правовідносин, що виникли між учасниками справи, судом досліжено копію паспорта громадянина України виписаного на ім`я ОСОБА_3 12.09.2023 серії АТ НОМЕР_3 , при цьому з такої копії вбачається неналежне оформлення документа, адже літера "я" в імені позивача "Лілія" виходить за нижнє поле відведене для написання імені особи, та така літера візуально виглядає "виправленою".

В силу пункту 1 розділу ІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року № 456 та Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 р. за № 620/33591 унесення до бланка паспорта відомостей про особу здійснюється працівниками територіальних підрозділів ДМС, на яких згідно з їх службовими обов`язками покладено заповнення бланків паспортів. Заповнення здійснюється відповідно до поданих документів від руки розбірливим почерком без скорочень та виправлень. У разі допущення помилок або виправлень бланки паспортів підлягають знищенню в порядку, установленому розділом ХI цього Тимчасового порядку.

В свою чергу, матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 від 27.09.2023, подану на ім`я заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління щодо повідомлення про "навмисне зіпсування паспорта" позивачем.

Поряд з цим в підтвердження заявленої правової позиції представником відповідача надано до суду заяву ОСОБА_3 з особистим підписом стягувача та відміткою щодо дати видачі паспорта, а саме 05.10.2023 видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, а позивачем не спростовано, що фактичне виконання виконавчого документу мало місце 05.10.2023 (дата видачі паспорта) і ця подія відбулась після 12.09.2023 - відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 28.08.2023 № 120/3259/23, що вказує на правомірність винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, а також свідчить про правильність дій відповідача щодо стягнення виконавчого збору з боржника.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області належить відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21000, );

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2Д, м. Київ, 01001/Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст складено та підписано суддею 29.11.2023.

Суддя Томчук Андрій Валерійович