Справа № 160/4473/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2023 року Справа № 160/4473/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач-3) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
08.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 13.10.1988р. по 15.03.1989р. - електрослюсарем черговим на руднику «Маяк» з повним робочим днем під землею 3 розряду на дільниці №2, з 16.03.1989р. по 29.10.1989р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 4 розряду та з 30.10.1989р. по 03.03.1991р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 5 розряду на підприємстві «Рудник «Маяк» Норильського гірничо-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах заробітну плату за періоди роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до довідок №305 від 19.06.2017р., яка видана підприємством «Рудник «Комсомольський» Заполярний філіал Публічного акціонерного товариства «Гірничо-металургійна компанія «Норильський Нікель», №94/1 від 15.08.2018р., яка видана підприємством Відкрите акціонерне товариство «Славнафто-Мегіоннафтогазгеологія», №65/19 від 25.02.2019р., яка видана підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова сервісна компанія «НОРД-ОСТ-ГЕО»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV з 30.05.2022 року і виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, починаючи з 30.05.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу документа про доплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 1073,60грн.
На виконання вимог ухвали суду від 13.03.2023 року, позивачем 17.03.2023 року було усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4473/23 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 07.04.2023 року, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Крім того, вказаною ухвалою суду від 22.03.2023 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
21.04.2023 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023р. залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві до участі у справі №160/4473/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання рішення протиправним та скасування його, зобов`язання вчинити певні дії, у якості третього відповідача, а розгляд адміністративної справи №160/4473/23 розпочато спочатку.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.08.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області визначено органом, уповноваженим розглянути вищевказану заяву позивача від 28.08.2022 року.
В подальшому, 29.09.2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону №1058-ІV.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути вищевказану заяву позивача від 29.09.2022 року.
Означене рішення направлено на адресу позивача листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.10.2022р. №0400-010217-8/103280.
Як слідує з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , після його звернення з заявою від 29.08.2022р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області до страхового стажу позивача зараховано 29 років 09 місяців 16 днів, в тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 2 роки 4 місяці 21 день.
Поряд з цим, після звернення ОСОБА_1 з заявою від 29.09.2022р. Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві при розгляді повторної заяви позивача про призначення пенсії до його страхового стажу вже було зараховано 32 роки 8 місяців 27 днів, проте пільговий стаж за Списком №1 визначено як відсутній.
Незгода позивача з вищевказаними рішеннями відповідачів про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому абзацом 24 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Згідно з абзацом 1 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Разом з цим, абзацом 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні приписам ч.3 ст.114 Закону №1058-IV положення закріплено в статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.
За частиною 5 статті 114 Закону №1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до абз.1-2 п.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Отже, за змістом вищенаведених норм пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.
Суд зауважує, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах є додатковою соціальною гарантією для осіб, які, зокрема виконували певні професійні функції на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Особливість цього виду пенсій полягає у зменшенні пенсійного віку, тобто, чим більший ступінь важкості та шкідливості умов праці, тим нижчий вік виходу на пенсію, а також менші вимоги до стажу, необхідного для призначення пенсії, вищі розміри пенсій.
Також з наведеного слідує, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 чоловіки повинні достягнути 50 років, мати 25 років загального страхового стажу, з них з них не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1. При цьому, законодавцем передбачено додаткові пільги для зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, у разі наявності не менше половини зазначеного вище пільгового стажу роботи (1/2 від 10).
Водночас, особливості пенсійного забезпечення працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначені у частині 3 статті 114 Закону №1058-IV, згідно з якою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV особа повинна мати не менше 25 років спеціального стажу на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - не менше 20 років. Разом з цим, законодавцем передбачено додаткові пільги для зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік робіт, зазначених у частині 3 статті 114 Закону №1058-IV, при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків.
При цьому, п.2 Порядку №383 визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Таким чином, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до пенсійного органу з заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах було подано трудову книжку серії НОМЕР_3 , яка містить записи №№17-20, щодо спірних періодів роботи позивача, відповідно до яких ОСОБА_1 :
13.10.1988 року прийнятий електрослюсарем черговим на руднику «Маяк» з повним робочім днем під землею за 3 розрядом на дільниці №2 (наказ №418-к від 13.10.1988р.);
10.03.1989 року присвоєно 4 розряд електрослюсаря підземного з повним робочім днем під землею (наказ №64 від 16.03.1989р.);
03.03.1991 року звільнений відповідно до ст. 31 КЗпП за власним бажанням (наказ №175-к від 03.03.1991р.).
Вказані записи трудової книжки позивача виконано розбірливо та вони є чіткими, виправлень не містять, а також завірені відбитками печатки відповідного роботодавця та підписами його відповідальних осіб, що відповідачами не заперечується.
Суд звертає увагу, що правильність та/чи достовірність вказаних записів у трудовій книжці сторонами не оспорюється та не спростовується.
Крім цього, позивачем пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії надавалися й інші додаткові докази на підтвердження цього стажу роботи, які містяться в матеріалах справи, зокрема:
- акт № 53 від 10.12.2019р. м. Норильськ, який складений провідним спеціалістом-експертом відділу призначення, перерахунку, виплати пенсії та оцінки пенсійних прав застрахованих осіб Управління Пенсійного Фонду Російської Федерації у м. Норильську Красноярського краю Холодницькою І.В. у присутності заступника начальника відділу кадрів з персоналу Ткачук Н.К., та відповідно до якого проведено перевірку достовірності видачі довідок про наявність трудового стажу та заробітної плати на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за періоди роботи з 13.10.1988 р. до 03.03.1991 р. у «Норільському гірничо-металургійному комбінаті» ім. А.П.Завенягіна. Так, у ході перевірки встановлено: для перевірки та видачі довідок про наявність трудового стажу та про заробітну плату в «Норильському гірничо-металургійному комбінаті» ім. А. П. Завенягіна надано: особова картка Т-2; накази з кадрів про прийом та звільнення за 1988 - 1991 р.р.; особові рахунки з нарахування заробітної плати за 1988 - 1991 р.р.; Згідно з наданими документами ОСОБА_1 працював на підземній копальні «Маяк» нині підземну копальню «Комсомольський» у «Норільському гірничо-металургійному комбінаті» ім. А.П. Завенягіна (пізніше ВАТ «Норільська гірнича компанія», ВАТ ДМК «Норільський нікель», а з 01.06.2015 ПАТ ГМК «Норільський нікель»): з 13.10.1988р. прийнятий електрослюсарем черговим під землею (наказ №418-к від 13.10.1988р.); 03.03.1991р. звільнений за власним бажанням (наказ №175-к від 03.03.1991р.). Розбіжностей із особовою карткою Т-2 немає. Роботи виконувались протягом повного робочого дня за повного робочого тижня під землею. За періоди роботи з 13.10.1988 р. до 03.03.1991 р. ОСОБА_1 , не надавалися відпустки без збереження заробітної плати, навчальних відпусток не було, у відрядження не направлявся. Згідно з особовими рахунками, нарахування із заробітної плати ОСОБА_1 , є з 13.10.1988 р. по 03.03.1991 р. Нарахування зарплати здійснювалися рублях Російської Федерації. На всі суми заробітку проводилися відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації. У заробітну плату суми компенсацій та одноразових премій не нараховувалися. Коригування сум заробітної плати не проводилося. Заробіток у довідці зазначений без урахування районного коефіцієнта та північної надбавки. Також в акті вказано про можливість зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 13.10.1988р. до 03.03.1991р. до стажу, що дає право на дострокове призначення пенсії за Списком №1 розділу I підрозділу 2а затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Крім того, в акті вказано, що довідки про стаж №304 від 19.06.2017р. та заробітної плати №305 від 19.06.2017р. відповідають дійсності, розбіжності відсутні;
- довідка №304 від 19.06.2017р. про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому, що він працював на підземному руднику «Маяк», нині підземний рудник «Комсомольський» Норильського гірничо-металургійного комбінату ім. А. П. Завенягіна, повний робочий день при повному робочому тижні під землею як електрослюсар підземний: з 13.10.1988р. прийнятий електрослюсарем підземним (наказ №318-к від 13.10.1988р.); з 03.03.1991р. звільнено (наказ №293-к від 03.03.1991р.). Список №1, Розділ I підрозділ "а". Має право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ст. 27 п. 1 Федерального Закону «Про трудові пенсії в Російській Федерації», на підставі Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991г. № 10. Відпустка без збереження заробітної плати не надавалась, суміщення роботи, учбової відпуски, навчання на курсах, виховні роботи, робота зі скороченим/неповним днем, робота в режимі неповного робочого тижня, знаходження на військових зборах - не було. Додатково у довідці вказано, що з 01 січня 1998 року рудник «Маяк» перейменований на шахту «Маяк» та введений до складу рудника «Комсомольський». Наказ генерального директора АТ «Норильський комбінат» №813 від 23.07.1997р. Довідку видано для пред`явлення до територіальних органів Пенсійного фонду для призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах. Підставою видачі довідки стали накази з особового складу, особиста картка Т-2, табелі спуску-виїзду в шахту, особові рахунки, штатний розпис.
Поряд з цим, згідно зі Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, який був чинним до 26.01.1991р., розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 "Підземні роботи" передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).
Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991р., що діяв до 11.03.1994р., містить в собі підрозділ 1 розділу 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень": пунктом "а" у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Крім цього, також Кабінет Міністрів України Постановою від 31.03.1994р. №202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список). Пунктом ІІ зазначеного Списку передбачені, зокрема, підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів: електрослюсарі підземні.
Також суд зауважує, що відповідачами фактично не заперечується сам факт роботи позивача у спірних періодах з 13.10.1988 року по 03.03.1991 року на посаді електрослюсаря підземного на руднику, натомість, пенсійними органами у даному випадку поставлено під сумнів саме факт зайнятості позивача на таких роботах повний робочий день під землею.
Щодо доводів відповідачів 2 та 3 про необхідність підтвердження позивачем додатковими документами факту зайнятості ОСОБА_1 на цих роботах повний робочий день під землею, суд зазначає, що такі вимоги є безпідставними, позаяк безпосередньо у самій трудовій книжці позивача, що досліджена судом, прямо зазначено, що ОСОБА_1 працював у спірний період на посаді електрослюсаря підземного саме з повним робочім днем під землею. Отже, трудова книжка позивача має всі необхідні записи з цього приводу, відповідно, підтвердження таких обставин додатковими документами не потребується.
Відповідачами не надано до суду доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці ОСОБА_1 щодо вищезазначених періодів роботи, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи позивача.
Суд повторно наголошує, що у розумінні вищенаведених приписів п.3, п.10, п.20 Порядку №383 підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
У справі, що розглядається, спірний стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею підтверджено записом в трудовій книжці, в якій посада позивача відповідає посаді, передбаченій вищевказаними Списками. Вищезазначені обставини спростовують доводи відповідачів про те, що позивачем не було надано документів на підтвердження зайнятості повний робочий день на підземних роботах.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування вищевказаних періодів роботи позивача з 13.10.1988 року по 03.03.1991 року до його стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, та, відповідно, про задоволення позовних вимог в цій частині.
Водночас, частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З аналізу наведених норм слідує, що у зв`язку із зверненнями позивача з заявами щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах пенсійні органи, які розглядали його заяви (відповідач-1 та відповідач-3), були зобов`язані встановити наявність або відсутність у позивача права на одержання такої пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, в тому числі перевірити і наявність права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку і не лише на підставі абзацу 24 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, а й на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, бо всіма цими приписами статті 114 Закону №1058-IV врегульовано питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за різних підстав, проте це один й той самий вид пенсії за віком, про призначення якого і просив позивач у поданих заявах.
Щодо частини позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 13.10.1988р. по 15.03.1989р. - електрослюсарем черговим на руднику «Маяк» з повним робочим днем під землею 3 розряду на дільниці №2, з 16.03.1989р. по 29.10.1989р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 4 розряду та з 30.10.1989р. по 03.03.1991р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 5 розряду на підприємстві «Рудник «Маяк» Норильського гірничо-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна», а також щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV з 30.05.2022 року, суд зазначає таке.
Як слідує з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем-1 при розгляді первинної заяви позивача про призначення пенсії за віком від 29.08.2022р. було протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку без урахування приписів абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV та безпідставно не враховано позивачеві до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, спірних періодів роботи з 13.10.1988 року по 03.03.1991 року, проте, судом встановлено, що вказані періоди роботи підлягають зарахуванню до такого стажу, у зв`язку із чим пільговий стаж позивача складає 2 повні роки, при цьому його загальний страховий стаж становив понад 25 років, що у розумінні приписів абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV є підставою для застосування передбачених цієї нормою закону додаткових пільг у вигляді зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік таких робіт, тобто у розглядуваному випадку для зменшення загального пенсійного віку (60 років) на 2 роки (за два повні роки роботи за Списком №1) та, відповідно, є підставою для виникнення у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV з 58 років, які ОСОБА_1 досягнув ще 29.05.2022р., відтак, суд вважає, що у даному випадку у відповідача-1 відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV.
Таким чином, та з урахуванням тієї обставини, що оскаржувані рішення відповідача-1 та відповідача-3 не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, суд вважає за необхідне зобов`язати саме відповідача-1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, зарахувати позивачеві до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, періоди роботи з 13.10.1988р. по 15.03.1989р. - електрослюсарем черговим на руднику «Маяк» з повним робочим днем під землею 3 розряду на дільниці №2, з 16.03.1989р. по 29.10.1989р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 4 розряду та з 30.10.1989р. по 03.03.1991р. - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею 5 розряду на підприємстві «Рудник «Маяк» Норильського гірничо-металургійного комбінату ім. А.П. Завенягіна», а також призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, як той пенсійний орган, що розглядав первинне звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якого було надано всі необхідні та достатні для цього документи, проте, протиправно їх не врахував та перший припустився помилки у вирішенні питання про наявність у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення.
Крім цього, щодо підстав зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити зарахування позивачеві до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, спірних періодів роботи, а також призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Зважаючи на те, що у даному випадку органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за первинною заявою позивача про призначення пенсії від 29.08.2022р. було саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області і саме воно як той пенсійний орган, що розглядав первинне звернення позивача про призначення пенсії, до якого було надано всі необхідні та достатні для цього документи, проте, протиправно їх не врахував та першим припустився помилки у вирішенні питання про наявність у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення, то саме на нього, як на належного відповідача, і слід покласти обов`язок щодо зарахування спірних періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, а також щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону №1058-IV.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Отже, оскільки позивач досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 (58 років), необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, а матеріали справи свідчать, що із первинною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач вперше звернувся 29.08.2022р., тобто звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, внаслідок чого пенсія ОСОБА_1 має бути призначена за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 30.05.2022р.
Таким чином, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз.2 ч.3 ст.114 Закону №1058-IV саме з 30.05.2022 року та про задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах заробітну плату за періоди роботи в районах Крайньої Півночі відповідно до довідок №305 від 19.06.2017р., яка видана підприємством «Рудник «Комсомольський» Заполярний філіал Публічного акціонерного товариства «Гірничо-металургійна компанія «Норильський Нікель», №94/1 від 15.08.2018р., яка видана підприємством Відкрите акціонерне товариство «Славнафто-Мегіоннафтогазгеологія», №65/19 від 25.02.2019р., яка видана підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова сервісна компанія «НОРД-ОСТ-ГЕО», а також щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, починаючи з 30.05.2022 року, оскільки, вказані вимоги є передчасними, позаяк у даному випадку доказів прийняття відповідачами будь-якого рішення щодо відмови у зарахуванні при призначенні позивачеві пенсії заробітної плати за вищевказані періоди роботи відповідно до означених довідок суду надано не було, як і не було заявлено позовних вимог про оскарження таких рішень, тим більше, що їх прийняття на теперішній час об`єктивно є неможливим, бо наразі позивачеві навіть ще не було призначено пенсії, а, відтак, і не міг проводитися її розрахунок та врахування або не врахування при його проведенні певних сум заробітної плати тощо, при цьому, чи буде врахована пенсійним органом заробітна плата за вищевказані періоди роботи позивача при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах в майбутньому на даний час стверджувати неможливо, як і неможливо стверджувати чи буде порушено відповідачем-2 у майбутньому право позивача та вимоги закону щодо виплати позивачеві недоотриманої пенсії з 30.05.2022р., бо здійснення відповідачем-2 такої вплати відповідно до вищенаведених приписів абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 може здійснюватися лише після призначення пенсії та передачі електронної пенсійної справи позивача засобами програмного забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для здійснення виплати пенсії, разом з цим, вирішення позовних вимог на майбутнє суперечить приписам ст.5 КАС України, якою визначено, що захисту підлягає саме порушене право особи, а не можливість його порушення в майбутньому.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у загальному розмірі 2147,20грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього пропорційно до частини задоволених позовних вимог у сумі 1073,60грн. шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідачів 1 та 3 за рахунок їх бюджетних асигнувань відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова