Справа № 160/23726/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/23726/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 р. (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/23726/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекспром» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекспром» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування Розпорядження заступника начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №227-рл від 11.09.2023, відповідно до якого ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як орган ліцензування, зобов`язано анулювати ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі товариства з обмеженою відповідальності «Алекспром», реєстраційний номер 00231 від 01.07.2019 року терміном дії з 01.07.2019 року до 01.07.2024 року, за адресою: Україна, 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Берегового 37.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказував на відсутність законних підстав для анулювання ліцензії, оскільки службовими особами відповідача наказ про проведення фактичної перевірки не було вручено уповноваженому представнику до початку перевірки. Позивач також наполягав на відсутності події "відмови, без законних підстав, від допуску представника контролюючого органу до проведення перевірки". Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено про те, що згідно п.80.7 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. Посадові особи відповідача не були допущені до фактичної перевірки позивача його охоронцем, який не відкрив шлагбаум, не забезпечив доступ на територію ТОВ "Алекспром", відмовився від отримання наказу на перевірку, ознайомлення із направленнями на перевірку. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для призначення фактичної перевірки, оскільки такою підставою є листи Бюро економічної безпеки України, в яких повідомлено про наявність фактів ухилення ТОВ "Алекспром" від сплати акцизного податку, а також доповідні записки ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Крім того, за висновками Верховного Суду (справа № 460/12391/19) не зазначення конкретної підстави в наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки. У спірному наказі було зазначено юридичну підставу для призначення фактичної перевірки та доведено наявність підстав для проведення перевірки, що, на переконання скаржника, свідчить про його правомірність та обґрунтованість. Скаржник також вважає, що оскільки представником підприємства (охоронцем) відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки, відповідач на законних підставах прийняв Розпорядження №227-рл.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Позивач зазначає, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом 14 вересня 2023 р. прийнято рішення у справі №160/23301/23, яким встановлені обставини, які, в силу дії п. 4 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Судом було встановлено відсутність факту недопуску посадовими особами саме ТОВ "Алекспром" представників Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки на підставі наказу №4127-п від 08.09.2023. Відтак, спірне Розпорядження № 227-рл про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним є протиправним.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Наказом Головного ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4127-п від 08.09.2023 з 08.09.2023 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром» () з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів. З метою вручення наказу від 08.09.2023 №4127-п та пред`явлення направлень №5484, №5485 від 08.09.2023 посадовими/службовими особами Головного ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснено виїзд за місцем провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії підприємства: Україна, 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район/м. Новомосковськ р-н, смт. Губиниха, вул. Берегового, 37. В отримані наказу на проведення фактичної перевірки та ознайомленні з направленнями на проведення фактичної перевірки представником підприємства (охоронцем) відмовлено. Розпорядженням заступника начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2023 №227-рл, ГУ ДПС у Дніпропетровській області як орган ліцензування зобов`язано анулювати ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі товариства з обмеженою відповідальності «Алекспром», реєстраційний номер 00231 від 01.07.2019 терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, за адресою: Україна, 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Губиниха, вул. Берегового 37.

Позивач оскаржив зазначене Розпорядження до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного Розпорядження №227-рл від 11.09.2023 внаслідок невідповідності наказу №4127-п від 08.09.202 вимогам законодавства, порушення процедури прийняття Розпорядження №227-рл (в день складання акту про недопуск).

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту витягу із розпорядження № 227-рл від 11.09.2023, підставою для його прийняття стала обставина відмови, без законодавчих підстав, від допуску представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог ст. 80, 81 ПКУ, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами, який засвідчує факт відмови. Розпорядження прийняте у відповідності до статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигарет" (а.с.20).

Колегія суддів звертає увагу, що Закону України № 481/95-ВР має наступну назву: "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Статтею 15 цього Закону, яка регулює питання імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, визначено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки, статтею 81 цього ж Кодексу - умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Таким чином, необхідною умовою для видачі спірного Розпорядження №227-рл про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним є обставина відмови ліцензіатом від доступу представника контролюючого органу до проведення фактичної перевірки. Підстави такої відмови мають бути такими, що не передбачені законодавством.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції перевірку доводів сторін щодо наявності чи відсутності обставини відмови позивачем від допуску представників відповідача до фактичної перевірки не здійснював.

Натомість, судом встановлена обставина, яка, як зазначено в оскарженому рішенні, підтверджена "матеріалами справи", про те, що " В отримані наказу на проведення, фактичної перевірки від 08.09.2023 року №4127-п та ознайомленні з направленнями на проведення фактичної перевірки від 08.09.2023 року №5484, №5485 представником підприємства (охоронцем) відмовлено. Представником підприємства ТОВ «Алекспром» у допуску до проведення фактичної перевірки було відмовлено, про що зазначено у відеофіксації." (т. 1 а.с. 231).

Колегія суддів, у свою чергу, з`ясувала, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 р. у справі № 160/23301/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2023 р., встановлена обставина відсутності факту недопуску посадовими особами саме ТОВ «Алекспром» представників Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.09.2023 №4127-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром» ()», а також відсутність факту вчинення представниками контролюючого органу активних дій з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром», та ознайомлення з наказом про проведення перевірки та направленнями на перевірку. Адміністративний позов у зазначеній справі був поданий Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області з метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ "Алекспром", застосованого у зв`язку із недопуском контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ТОВ "Алекспром". За результатом розгляду справи № 160/23301/23 суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки в акті від 11.09.2023 №2021329/04-36-09-03/32679601 «Про недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ТОВ «Алекспром» ()» зазначено відомості, які суперечать фактичним обставинам справи; акт складено 11.09.2023, а не 08.09.2023, який є днем виходу представників контролюючого органу на фактичну перевірку.

Колегія суддів зазначає, що відсутність обставини відмови від допуску ТОВ "Алекспром" посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 08 вересня 2023 р. до проведення фактичної перевірки виключає можливість прийняття спірного Розпорядження про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним з підстави, наведеної у ньому.

Незважаючи на те, що станом на день ухвалення оскарженого рішення судом першої інстанції (13 жовтня 2023 р.) рішення у справі №160/23301/23 не набрало законної сили, обставини, які встановлені ним, підлягають, на думку колегії суддів, врахуванню на стадії апеляційного провадження у відповідності до приписів частини 2 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу у цій справі з підстави невідповідності наказу №4127-п від 08.09.2023 про проведення фактичної перевірки. При цьому, судом застосовано правовий висновок Верховного Суду (справа № 826/17123/18 та інш.), відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів звертає увагу, що за приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовував позовну вимогу тим, що службовими особами відповідача наказ про проведення фактичної перевірки не було вручено уповноваженому представнику до початку перевірки. Також, позивач стверджував про те, що самого факту недопуску до проведення перевірки не було. При цьому, позивач не ставив під сумнів правомірність наказу про призначення фактичної перевірки, не оскаржив його в установленому законом порядку в період дії/чинності останнього.

Оскільки позивач не посилався у позовній заяві на порушення відповідачем законодавства при призначенні фактичної перевірки, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, не мав процесуальних підстав для здійснення перевірки наказу №4127-п від 08.09.2023 на предмет невідповідності його вимогам законодавства.

Щодо підстав для визнання протиправним спірного Розпорядження № 227-рл про анулювання ліцензії.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначене Розпорядження прийнято відповідачем "11.09.2023, тобто в день складання акту про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки позивача, а не на шістнадцятий, як передбачено Законом." Такий висновок суду ґрунтується на приписах статті 3 Закону №481/95-ВР.

Статтею 3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" визначено порядок видачі, анулювання ліцензій на виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального.

Як вбачається зі змісту витягу зі спірного Розпорядження № 227-рл, відповідачем анульовано ліцензію за реєстраційним номером 00231 (а.с.20). За цим номером зареєстровано ліцензію серії АЖ № 078168 на право оптової торгівлі пальним, а не на право виробництва пального. Крім того, ліцензії на право виробництва пального видаються, анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про що прямо зазначено у частині шостій цієї статті. Спірне Розпорядження № 227-рл прийнято у відповідності до статті 15, а не статті 3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", на що звернув увагу скаржник в апеляційній скарзі.

Також, в якості підстави для визнання протиправним спірного Розпорядження № 227-рл, судом першої інстанції зазначено те, що відповідачем не вказано, які саме з наданих позивачем документів, що подавалися разом із заявою для отримання ліцензії не видавалися/не погоджувалися такими органами.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника про те, що перевірка процедури видачі ліцензії не стосується суті та предмету спору. Як зазначено у спірному Розпорядженні № 227-рл, підставою для його прийняття стала обставина відмови, без законодавчих підстав, від допуску представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог ст. 80, 81 ПКУ, а не на підставах подачі позивачем недостовірних/підроблених документів чи неподання певних документів.

Суд першої інстанції застосував правовий висновок Верховного Суду, який сформульований у справі (№560/377/20 та інш.), предметом позову у якій було розпорядження про анулювання ліцензії з підстави отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами та подання недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

За результатом перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права внаслідок неповного встановлення обставин у справі, допущено порушення норм матеріального права внаслідок застосування закону, який не підлягав застосуванню. Також, суд задовольнив позовну заяву, що не відповідає повноваженням, визначеним статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У позовній заяві, як це передбачено частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, тому позовна заява не може бути "задоволена".

Незважаючи на численні порушення, допущені судом першої інстанції, спірне Розпорядження №227-рл не може бути визнано правомірним з огляду на обставини, встановлені рішенням суду у справі № 160/23301/23.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приймає рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення, оскаржене рішення суду першої інстанції - зміні шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови, та зміні першого абзацу резолютивної частини, що відповідатиме приписам статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 р. в адміністративній справі №160/23726/23 - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови та в абзаці першому його резолютивної частини словосполучення "позовну заяву" замінити на "позов".

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 р. в адміністративній справі №160/23726/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 листопада 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук