Справа № 320/5371/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5371/23 Головуючий у І інстанції - Василенко Г.Ю.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба безпеки України, про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 17.01.2023 №9к «Про припинення доступу до державної таємниці працівникам суду» в частині припинення доступу до секретної інформації судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому суму доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці за період з 18.01.2023 по день набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуваючи на посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва йому було надано доступ до секретної інформації та встановлено відповідну доплату за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Однак, оскаржуваним наказом, у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідний доступ припинено. Позивач вважає, що підстав для ухвалення такого рішення у відповідача не було. Зокрема, відповідач при прийняті наказу протиправно керувався вимогами Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», адже такий Закон не відповідає нормам Конституції України. До того ж, позивач не звільнений з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва, а матеріали із секретною інформацією до адміністративних справ, які, зокрема були в його провадженні, досі перебувають у Режимно-секретному органі Окружного адміністративного суду міста Києва. Передача таких справ на виконання вимог Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» до Київського окружного адміністративного суду наразі неможлива, оскільки у останнього немає дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. При цьому, позивач звертає увагу, що допуск до провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданий відповідно до законодавства про державну таємницю судді чи працівнику апарату суду, які працюють за посадами згідно з номенклатурою посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, за суттю та правовою природою в умовах режимних обмежень слід вважати таким, що дає право особі на отримання компенсації (доплат до посадового окладу) на постійній основі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що приймаючи оскаржуваний наказ в частині припинення доступу до секретної інформації судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, внаслідок чого правові підстави для його скасування відсутні. Також, суд зазначив, що позивач з 15.12.2022 фактично не виконує своїх обов`язків, останньому з 18.01.2023 припинено доступ до секретної інформації, тому враховуючи, що позивач у спірний період з секретними документами не працював, підстав для виплати йому передбаченої Законом №1402-VIII доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у відповідача не було.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.

Службою безпеки України подано пояснення на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що указом Президента України від 27.04.2010 №578/2010 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Полтавського окружного адміністративного суду строком на п`ять років.

Указом Президента України від 16.07.2010 №770/2010 «Про переведення судді» ОСОБА_1 переведено на роботу на посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва у межах п`ятирічного строку.

Указом Президента України від 28.09.2017 №297/2017 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва.

Наказом заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2019 №78/к позивачу надано доступ до секретної інформації в обсязі, необхідному для своєчасного і якісного виконання службових обов`язків, а також встановлено виплачувати щомісячну доплату за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці у розмірі 10% посадового окладу.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX, який набрав чинності 15.12.2022, у ст.ст. 1, 2 постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Цим Законом, зокрема, установлено, що з дня набрання ним чинності Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом; Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду; Кабінет Міністрів України, Державну судову адміністрацію України зобов`язано вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.

Наказом Державної судової адміністрації України від 20.12.2022 №477 утворено ліквідаційну комісію Окружного адміністративного суду міста Києва та затверджено план заходів з ліквідації. Зокрема, цим наказом визначено ОСОБА_2 , керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва - головою ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30.12.2022 за №009020669 внесено запис про перебування Окружного адміністративного суду міста Києва в стані припинення.

12.01.2023 на сайті Судової влади України за посиланням https://court.gov.ua/pidsudnist/171 оприлюднено оголошення про початок процедури ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі Закону України №2825-IX від 13.12.2022 р.

Наказом Окружного адміністративного суду міста Києва «Про припинення доступу до державної таємниці працівникам суду» від 17.01.2023 №9/к, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX, який вбачає припинення здійснення правосуддя суддями, відповідно до пункту 50 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 та позицією Служби безпеки України щодо необхідності оптимізації кількості посад працівників, які потребують доступу до держаної таємниці, з метою оптимізації витрачання бюджетних коштів, у пункті 2 цього наказу припинено позивачу, судді Окружного адміністративного суду міста Києва, доступ до секретної інформації з 18.01.2023, у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва

Наказом Окружного адміністративного суду міста Києва «Про припинення щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці» від 18.01.2023 №10/к у пункті 1 припинено з 18.01.2023 виплату щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці працівникам Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема позивачу.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-ХІІ (далі - Закон №3855-ХІІ) регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки.

Згідно ст. 1 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; натомість доступ до державної таємниці - це надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до ст. 22 Закону № 3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. Якщо потреба громадянина у відомостях, що становлять державну таємницю, не пов`язана з місцем роботи, служби або навчання, документи про надання допуску до державної таємниці можуть оформлятися за місцем провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

При цьому, п.1 ч. 1 ст. 23 Закону №3855-XII визначено, що допуск до державної таємниці не надається у разі, зокрема, відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією.

Статтею 26 Закону № 3855-XII визначено, що переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі необхідності підвищення чи зниження громадянину форми допуску для роботи із секретною інформацією вищого чи нижчого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених п.п. 2 і 4 ч.ч. 1, 2 ст. 23 цього Закону.

Скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених ст. 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Згідно ст. 30 Закону № 3855-XII у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці від 15.06.1994 № 414 (далі - Положення) зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Так, відповідно до п. 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Згідно п. 6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Як правильно зауважує суд першої інстанції, поняття «допуск до державної таємниці» і «доступ до державної таємниці» мають різне значення і відрізняються одне від одного. Допуск до державної таємниці передбачає оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації, включаючи державну таємницю, через СБУ. Доступ до державної таємниці відноситься до надання дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, відповідно до службових повноважень посадової особи.

Тобто, допуск до державної таємниці по своїй суті є лише правом на роботу з інформацією. А от умовою реалізації цього права (тобто, фактичного доступу до конкретної секретної інформації) є потреба у службовій виробничій, науковій чи науково-дослідній діяльності або навчанні. І за загальним правилом цю потребу для службовця чи працівника визначає керівник органу, установи, організації чи підприємства, який видає відповідний наказ або накладає резолюцію на конкретний документ.

Як зазначалось вище, позивач, як суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, мав доступ до секретної інформації в обсязі, необхідному для своєчасного і якісного виконання ним службових обов`язків. Однак, такий доступ був припинений відповідачем на підставі Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX), у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва.

Так, пунктами 1, 2, 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX установлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

З дня набрання чинності цим Законом:

- Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя;

- до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом;

- Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду;

- з дня початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд невідкладно передає справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, до Київського міського окружного адміністративного суду.

Кабінету Міністрів України та Державній судовій адміністрації України доручено вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.

Крім того, Законом України «Про внесення зміни до розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 13.12.2022 №2826-ІХ установлено, що під час ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва положення ч. 6 ст. 147 цього Закону щодо порядку припинення здійснення правосуддя судом, що ліквідується, та передачі ним судових справ застосовуються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

14.12.2022 Закон №2825-ІХ опубліковано в газеті «Голос України» №254, тобто він набрав чинності 15.12.2022.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва, суддею якого є позивач, припинив здійснення правосуддя з 15.12.2022.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припинення здійснення цим судом правосуддя унеможливлює фактичне виконання суддями цього суду, зокрема і позивачем, своїх посадових обов`язків, пов`язаних з розглядом справ і прийняттям рішень.

З огляду на те, що доступ позивачу до секретної інформації був наданий виключно для виконання функцій та обов`язків судді у вищезазначеному суді, які позивач наразі не виконує, підстав вважати, що відповідач не мав достатніх правових підстав для скасування такого доступу, немає.

Посилання позивача на те, що матеріали із секретною інформацією до адміністративних справ, які, зокрема, були в його провадженні, досі зберігаються у Режимно-секретному органі Окружного адміністративного суду міста Києва (у зв`язку з відсутністю у Київського окружного адміністративного суду дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею), не спростовує факт відсутності у самого позивача потреби у доступі до цієї інформації.

Доводи позивача щодо невмотивованості та необґрунтованості оскаржуваного наказу суд вважає непереконливими, з огляду на те, що у ньому наведена основна причина його прийняття, це ліквідація на підставі Закону №2825-IX Окружного адміністративного суду міста Києва та припинення здійснення ним правосуддя.

Щодо твердження позивача про те, що Закон №2825-IX не відповідає Конституції України, а тому не може застосовуватися, суд зазначає, що вказаний Закон є чинним та неконституційним на час виникнення спірних правовідносин та розгляду цієї справи не визнавався. До того ж, предметом цього спору є правомірність припинення позивачу доступу до секретної інформації, а не правомірність ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, а тому суд цьому оцінку не надає.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що приймаючи оскаржуваний наказ в частині припинення доступу до секретної інформації судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, внаслідок чого правові підстави для його скасування відсутні.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці за період з 18.01.2023 по день набрання законної сили судовим рішенням у цій справі колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 135 Закону України VIII «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402- (далі - Закон №1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною 8 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Цілком таємно», - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Таємно», - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 135 Закону №1402-VIII суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Відтак, щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, є складовою суддівської винагороди, а тому її виплата регулюється виключно Законом №1402-VIII і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Однак, як правильно зауважив суд першої інстанції, вказана доплата не є імперативно поширеною на всіх суддів, оскільки згідно із змістом ч. 8 ст. 135 Закону №1402-VIII вона виплачується виключно за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, тобто ця правова норма пов`язує щомісячну доплату не з наявністю допуску, а з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічний висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 23.04.2021 у справі №160/2520/20.

Судом було встановлено, що позивач з 15.12.2022 фактично не виконує своїх обов`язків, останньому з 18.01.2023 припинено доступ до секретної інформації, тому враховуючи, що позивач у спірний період з секретними документами не працював, підстав для виплати йому передбаченої Законом №1402-VIII доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у відповідача не було.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев