Справа № 182/7182/21
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7182/21
Провадження № 2-а/0182/21/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Нікопольського ВП старшого сержанта поліції Асоцького Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.10.2021 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Постановою поліцейського ВРПП Нікопольського ВП старшого сержанта поліції Асоцького Костянтина Олександровича від 04.09.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАБ №106605, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною. 04.09.2021 року увечері він керував транспортним засобом ЗАЗ110220 державний номер НОМЕР_1 , який належить по праву приватної власності ОСОБА_2 . Разом із ним в автомобілі знаходилась ОСОБА_3 . Приблизно о 23 годині 30 хвилин, коли вони рухалися по вул.Електрометалургів у м.Нікополі, його зупинив відповідач, який не представився, посвідчення на його вимогу йому не пред`явив в порушення ст.18 Закону України «Про національну поліцію». Відповідач виніс вищезазначену постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. В постанові зазначено, що він керував автомобілем у темну добу, у автомобіля був неосвітлений задній номерний знак, не горів правий задній габаритний ліхтар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене, ч.6 ст.121 КУпАП.

Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку. Факт роботи освітлення заднього номеру перед початком руху та освітлення габаритних ліхтарів може підтвердити вищезазначена пасажирка, яка власноруч клала речі у багажник автомобіля. Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку, або габаритних ліхтарів під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу.

Про непрацююче освітлення він дізнався від працівника поліції. Воно, вочевидь, вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття. Враховуючи неможливість негайно відремонтувати несправність безпосередньо на місці через пізній час, він мав законний намір продовжити рух до гаражу, який знаходиться неподалік від місця зупинки працівниками поліції, застосувавши всі необхідні заходи безпеки, однак, не дивлячись на всі його спроби пояснити вищевказані обставини та на пояснення ОСОБА_4 , відповідач повівся упереджено. Його обґрунтовані заперечення відповідач проігнорував, став вимагати від нього, щоб він пройшов перевірку на стан наркотичного сп`яніння, поти чого він не заперечував, оскільки твердження відповідача не відповідало дійсності.

Після відвідування ним наркотичного диспансеру пізно вночі разом з працівниками поліції на їх вимогу він разом зі Скам`яновою на своєму автомобілі поїхав до центрального ринку м.Нікополя де вони стали шукати понятих.

В вищезазначеній постанові є підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що він начебто відмовився отримувати копію постанови, або відмовився від надання пояснень, що не відповідає дійсності та є грубою фальсифікацією.

Таким чином позивач просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАБ №106605 від 04.09.2021 року.

Ухвалою судді від 06.12.2021 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с.22-23).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву, запропоновано надати адміністративний матеріал відносно позивача.

Позивач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

14.08.2023 року відповідач надав суду заяву про долучення до матеріалів справи диск з відеозаписом.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 04.09.2021 року інспектором ВРПП Нікопольського ВП старшим сержантом поліції Асоцьким К.О. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 106605, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.6 ст.121, 125 КУпАП України та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 04.09.2021 року о 23:40 у м.Нікополі, вул.Електрометалургів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110220 у темну пору доби у якого був неосвітлений номерний знак, а також не горів правий задній габаритний ліхтар чим порушив п.31.1 (п) та 2.9 (в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121,125 КУпАП (а.с.5).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем, встановлено, що поліцейськими зафіксовано, що на транспортному засобі марки «ЗАЗ», яким керував ОСОБА_1 , не підсвічувався задній номерний знак та не світив задній правий ліхтар.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до адміністративного суду,якщо вважає,що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права,свободи або законні інтереси,і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із доводів позовної заяви, що позивачем визнаються наведені в оскаржуваній постанові відповідача фактичні обставини щодо керування ним транспортним засобом із неосвітленим в темну пору доби номерним знаком та не працюючим заднім габаритним ліхтарем, що було виявлено відповідачем та винесено оскаржувану постанову.

При цьому позивач висловив свою незгоду із рішенням відповідача, оскільки вважає відсутність у його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення через те, що він до зупинки транспортного засобу відповідачем названої несправності не виявляв.

Однак, відповідно до підпункту «в» пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, серед іншого, з номерним знаком, що неосвітлений в темну пору доби.

В силу вимог пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, підпунктом «б» пункту 31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто зазначені положення законодавства вимагають від водія постійно контролювати рух транспортного засобу та вживати заходів щодо усунення його несправностей аж до повної зупинки такого. У той же час незнання про певну несправність не звільняє водія від відповідальності за це.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із тим, в силу вимог частини першої статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки відповідачем визнано те, що він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та не працюючим заднім габаритним ліхтарем, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у визначений законодавством спосіб, із використанням наданого повноваження, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст. ст т.ст. 6, 8, 9, 10, 77, 78, 242-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Нікопольського ВП старшого сержанта поліції Асоцького Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. В. Рунчева