Справа № 120/9224/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 листопада 2023 р. Справа № 120/9224/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно - фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - ВОВФСЗОІ, Фонд, позивач) з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення адміністративно-господарської санкції в розмірі 23 300, 79 грн. та пені 1081, 12 грн.

Позов мотивовано тим, що в порушення статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", відповідач не забезпечив встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів в кількості 1 особи. У зв`язку з чим зобов`язаний сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі встановленому чинним законодавством.

Ухвалою від 03.07.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду без виклику сторін в порядку спрощеного провадження.

31.10.2023 р. надійшли пояснення відповідача, в яких вказав, що розрахунок по штрафним санкціям надійшов не у встановлений строк, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Також вказав, що 26.01.2022 р. направлено лист до центру зайнятості про вакансію для особи із інвалідністю. Окремо зазначив, що протягом 2022 р. фактично працювало менше ніж 8 чоловік, відтак, відсутній обов`язок забезпечувати 1 робоче місце для особи із інвалдіністю.

Ухвалою суду від 08.11.2023 р. витребувано додаткові докази, які надійшли на адресу суду 28.11.2023 р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд зазначає наступне.

Статтею 19 Закону № 875-XII встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які потребують найману працю, встановлюються нормативні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю розміром 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників відповідно до року, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількість одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, в тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першої статті та з урахуванням вимогам статті 18 цього Закону, і розглянути правила встановлення осіб з інвалідністю з урахуванням нормативу робочих місць. При розрахунках кількості робочих місць використовується до цілого значення.

У межах певного нормативного акта передбачається також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній відповідно до частини першої цієї статті, підтверджено працевлаштування підприємства, установи, організації, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яке це місце роботи є основним.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Пенсійний фонд України у та за формою, встановленою Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує порядок формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю:

про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

про створення підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які потребують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першої цієї статті.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушеного законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань. особи з інвалідністю, фізичних осіб, які забирають найману працю.

Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.

Порядок контролю за виконанням нормативів трудових місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, збільшився Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, результати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб. зністю інвалідів, фізичних осіб, які отримали найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, в тому числі шляхом його зарахування.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які потребують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не несуть відповідальності за встановленим законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю з Пенсійним фондом України.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності визначає осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.

Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб, які подаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Із положень статті 18 Закону № 875-XII випливає, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які вибирають найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювані для таких осіб за умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечення інших соціальних -економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

В свою чергу, згідно частини другої статті 20 Закону N 875-XII, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи зі 120 відсотків річних облікових ставок Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її рядок.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першої цієї статті, окремо в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в яким відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першої статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із застосуванням адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України. (ч. 4 статті 20 Закону N 875-XII ).

Зі змісту наведених вище норм законодавства видно, що на суб`єктів господарювання покладено обов`язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів та за невиконання такого обов`язку нести відповідальність, передбачену законом.

Як вказує позивач, відповідачем не забезпечено 1 місце для осіб із інвалідністю.

Згідно розрахунку сум адміністративного -господарських санкцій на 2022 р., середньоблікова чисельність штатних працівників господарства складає 8 чоловік. Середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 23 300, 79 грн. Даний розрахунок доставлено до електронного кабінету 17.04.2023 р.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що оскільки розрахунок надійшов лише 17.04.2023 р., це є підставою для відмови в позові з підстав того, оскільки несвоєчасне на думку позивача формування розрахунку не вплинуло на нараховані суми адміністративно-господарських санкцій.

Більш того , як видно із матеріалів пеня нарахована в червні 2023 р., тобто більш ніж через 30 днів після розміщення в електроному кабінеті відповідача розрахунку.

Стосовно доводів відповідача проте, що ним подавалась до Калинівського районного центру зайнятості заява №45 від 26.01.2022 р. про потребу у вакансії, то суд вказує, що ухвалою витребувано докази направлення та отримання центром даної заяви, однак такі не надано.

При цьому, витяг із Журналу наданий відповідачем не свідчить про направлення даної заяви до центру та про отримання такої останнім.

Окрім того, відповідно до п. 1.4 -1.5 Порядку подання форми звітності № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) , затвердженого наказом Мінекономіки 12 квітня 2022 року № 827-22, форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).

Форма №3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості до дати припинення їхньої діяльності) (далі центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Форма № 3-ПН може подаватися роботодавцем в електронній формі (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника/фізичної особи підприємця або уповноваженої ним(нею) особи).

Отже, як видно, інофрмація про попит на робочу силу подається в формі №3-ПН.

Судом витребовувалась дана інформаці, однак така відповідачем не надана.

Окремо щодо відсутності обов`язку протягом всього 2022 р. забезпечувати осіб із інвалідністю робочим місцем з підстав того, що у відповідні періоди працювало менше ніж 8 осіб, суд вказує наступне.

Згідно довідки наданої відповідачем, у 2022 році у нього працювало :

січень - 8 чоловік;

лютий - 8 чоловік;

березень - 8 чоловік, фактично 7, оскільки 1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати;

квітень 8 чоловік, фактично 6, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

травень 8 чоловік, фактично 5, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

червень 8 чоловік, фактично 6, оскільки 1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

липень 8 чоловік, фактично 6, оскільки 1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

серпень 8 чоловік, фактично 5, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

вересень 8 чоловік, фактично 5, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

жовтень 8 чоловік, фактично 5, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по вагітності та пологах;

листопад 9 чоловік, фактично 6, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по догляду за дитиною;

грудень 9 чоловік, фактично 6, оскільки 2 перебувало у відпустці без збереження заробітної плати та 1 у відпустці по догляду за дитиною.

Згідно п. 2.3 , 2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 N 286 , в обліковій кількості штатних працівників за кожний календарний день враховуються особи, які фактично працювали, а також відсутні на роботі з будь-яких причин, тобто усі працівники, які перебувають у трудових відносинах, незалежно від виду трудового договору.

В облікову кількість працівників включаються також працівники, які були тимчасово відсутні з таких причин: перебувають у відпустках без збереження заробітної плати за згодою сторін та в інших випадках, передбачених законодавством, а також у відпустках з ініціативи адміністрації; перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами перебувають у відпустках для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку.

Отже навіть за умови відсутності певних працівників з підстав перебування у відпустці без збереження заробітної плати, по вагітності та пологах і по догляду за дитиною такі працівники включаються до облікової кількості.

Відтак враховуючи, що середньоблікова кількість працівників за 2022 р. становила 8 чоловік, що підтверджує й сам позивач у поданих ним податкових розрахунках сум доходу за 1, 2, 4 квартали 2022 роу, в нього був наявний обов`язок створити одне робоче місце для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Також суд вказує на те, що обов`язок забезпечення робочим місцем для працевлаштування осіб з інвалідністю визначається в залежності від середньооблікової чисельності штатних працівників , а не фактично працюючих.

За таких обставин, беручи до уваги, що в ході розгляду справи не надано доказів забезпечення осіб із інвалідністю робочим місцем, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні відносно відповідача.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно - господарські санкції в сумі 23 300, 79 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення строків сплати адміністративно - господарські санкції в сумі 1081, 12 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Пирогова, 135 -А, м. Вінниця)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення сформовано 30.11.23 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна