Справа № 560/17353/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи з 01.06.1987 по 01.09.1999 у подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи з 01.06.1987 по 01.09.1999 на посаді лікар-ординатор у інфекційно-боксованому відділенні для дітей грудного віку Хмельницької міської дитячої лікарні в подвійному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач, всупереч положень статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", протиправно не врахував до страхового стажу позивача в пільговому обчисленні період з 01.06.1987 по 01.09.1999.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004. Підстави для перерахунку позивачу пенсії з урахуванням стажу роботи з 01.06.1987 по 01.09.1999 у подвійному розмірі відсутні, оскільки: у відомостях по нарахуванню заробітної плати посада зазначена лікар-педіатр, назва відділення не вказана; в особових рахунках зазначена доплата у розмірі 15% від окладу, але за що ця доплата не вказано; документи про створення інфекційно-боксованого відділення для дітей грудного віку та переведення до зазначеного відділення відсутні.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 витребувано повторно в відповідача докази.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з відомостями трудової книжки позивач: 29.07.1985 зарахований на посаду лікаря-ординатора грудного відділу; 26.04.2007 - переведений на посаду виконуючого обов`язки заступника головного лікаря з медичної роботи лікарні.

Відповідно до витягу з наказу №100 від 01.06.1987 на ординатора інфекційно-боксированого відділу для дітей грудного віку ОСОБА_1 покладено обов`язки зав. відділенням і збережено 0,5 ставки лікаря-ординатора цього відділення з 01.06.1987.

Згідно з витягом з наказу №124 від 06.07.1987 на час профвідпустки зав. відділення інфекційно-боксированого відділу для дітей молодшого віку, обов`язки покладено на лікаря-ординатора ОСОБА_1 і дозволено заступництво на 0,5 ст. лікаря-ординатора з 06.07.1987.

За змістом наказу головного лікаря Хмельницької міської дитячої лікарні від 01.09.1999 №24 у зв`язку з виконанням наказу управління охорони здоров`я №108 міськвиконкому про скорочення 20 ліжок інфекційно-боксованого відділення для дітей грудного віку, а також з ціллю раціонального використання ліжкового фонду ліквідовано відділення для дітей грудного віку на 45 ліжок. На основі педіатричного відділення для дітей старшого віку №2 на 45 ліжок розгорнуто відділення для дітей молодшого і дошкільного віку на 60 ліжок. Лікаря-педіатра ОСОБА_1 переведено на посаду ординатора відділення молодшого і дошкільного віку.

У карточці-справці містяться відомості про розрахунок заробітної плати лікаря-ординатора ОСОБА_1 : 110 + 16.5 = 126.5, тобто, 15% надбавки за роботу з інфекційними хворими.

Згідно з листом Комунального підприємства "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради від 04.10.2021 №674 ОСОБА_1 з 1987 по 1999 рік дійсно працювала лікарем-ординатором інфекційно-боксованого відділення для дітей грудного віку Хмельницької міської дитячої лікарні із нарахуванням заробітної плати з доплатою в розмірі 15% за шкідливі умови праці в інфекційних відділеннях. Наявні накази про реорганізацію відділень інфекційно-боксованого для дітей грудного віку та інфекційно-боксованого відділення для новонароджених (№24 від 01.09.19999 та №20 від 30.07.1999). Також збережені особові рахунки про нарахування заробітної плати працівникам вказаних відділень, які відображають доплати в розмірі 15% за шкідливі умови праці в інфекційних відділеннях. Установчі накази щодо створення інфекційно-боксованого відділення для дітей грудного віку та інфекційно-боксованого відділення для новонароджених в закладі не збереглися.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.08.2021 призначено пенсію за віком, розмір якої обчислено згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 29.06.2023 щодо перерахунку пенсії з врахуванням періоду роботи у 1987 - 1999 роках до страхового стажу в пільговому обчисленні згідно з статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 14.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки з наявних документів неможливо чітко визначити період роботи в інфекційно-боксованому відділенні для дітей грудного віку.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма Закону України "Про пенсійне забезпечення" кореспондується із положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідного до яких основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту викладеного слідує, що надання додаткових довідок необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Приписами статті 7 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Спільним листом від 29.12.2005 №625/0/15-05/039-6, №10.01.09/2606, №16918/02-20 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України надано роз`яснення, що згідно із Законом України "Про внесення змін до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003 р. час роботи, зокрема в інфекційних закладах (відділеннях) та психіатричних закладах охорони здоров`я зараховуються до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до роз`яснень МОЗ України №05.03-18-54/973 від 27.01.2010 "інфекційний заклад (відділення)" є заклад (відділення), де надають медичну допомогу - хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.

Крім того, Інструкція по санітарно-епідеміологічному режиму і охороні праці персоналу інфекційних лікарень (відділень), затверджена наказом МОЗ СРСР №916 від 04.08.1983, що діє на території України згідно вказівки МОЗ України №165 від 23.05.1996, призначена для головних лікарів і персоналу інфекційних лікарень інфекційних відділень, а також для працівників санітарно-епідеміологічних та дезинфекційних станцій, та містить ідентичні вимоги і норми щодо режиму та охорони праці працівників інфекційних лікарень (відділень), бактеріологічних і вірусологічних інфекційних лікарень та бактеріологічних лабораторій, що обслуговують інфекційні відділення лікарень.

За даними Медичної енциклопедії, БОКС в медицині, це приміщення для ізоляції тяжкохворих, хворих інфекційними захворюваннями. В лікарні або клініці під бокс відгороджують частину лікарняної палати чи надають окреме приміщення. Бокс облаштовується в інфекційних або дитячих лікувальних установах для запобігання внутрілікарняних заражень.

Отже, інфекційно-боксоване відділення для дітей грудного віку Хмельницької міської дитячої лікарні в період з 01.06.1987 по 01.09.1999 було призначене для надання медичної допомоги дітям, хворим на інфекційні хвороби, і в розумінні статті 60 Закону "Про пенсійне забезпечення" є повноцінним інфекційним відділенням, облаштованим ліжко-місцями, відповідним устаткуванням та штатом медичних працівників згідно штатному розкладу лікарні.

Доводи відповідача, наведені в відзиві, суд оцінює критично, оскільки вони заперечуються особовими рахунками про нарахування заробітної плати, в яких відображені доплати у розмірі 15% за шкідливість праці, а також наказами про реорганізацію відділень інфекційно-боксованого для дітей грудного віку та інфекційно-боксованого відділення для новонароджених (№24 від 01.09.1999 та №20 від 30.07.1999). Така інформація викладена у листі Комінального підприємства "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради від 04.10.2021 №674.

Щодо помилкового зазначення прізвища позивача в наказі №24 від 01.09.1999 ("Перебийніс" замість "Перебийнос"), на яке посилається відповідач, то суд зазначає, що ця помилка не спростовує характер виконуваної роботи позивача в інфекційному відділенні.

Саме виконання таких робіт, з яким законодавство пов`язує право особи на зарахування до стажу відповідного відпрацьованого часу, надає право на зарахування цього стажу в подвійному розмірі.

Стосовно доводів пенсійного органу про те, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" стосується наявного стажу роботи до 01 січня 2004 року, суд вважає його безпідставним, оскільки спірний період у цій справі не поширюється на час після 01.01.2004.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач протиправно не зарахував період з 01.06.1987 по 01.09.1999 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Згідно з частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться, зокрема, в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановив суд, 29.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про зарахування до страхового стажу спірного періоду у подвійному розмірі.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, а також те, що зарахування стажу у подвійному розмірі впливає на обрахунок страхового стажу та на розмір пенсії, то належним способом захисту порушених прав позивача в межах спірних правовідносинах буде зобов`язання відповідача здійснити зарахування з 01.07.2023, а також перерахувати та виплатити пенсію.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування періоду з 01.06.1987 по 01.09.1999 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати з 01.07.2023 період з 01.06.1987 по 01.09.1999 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі та здійснити перерахунок і виплату пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк