Справа № 420/127/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/127/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А.

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області до Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправним та скасування пунктів припису,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 420/127/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить скасувати пункти 3, 4, 5 припису відповідача від 02.12.2019 року № 71.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Цховребову М.Г.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребової М.Г. від 03.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребової М.Г. від 24 березня 2020 року судом зупинено провадження у справі № 420/127/20 до відміни карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Цховребової М.Г. від 15 червня 2021 року - зупинено провадження у справі до 28 липня 2021 року до 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 28.11.2021 року поновлено провадження у справі.

Разом з тим (враховуючи довготривалу відпустку головуючого судді Цховребової М.Г.), 19.09.2023 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративну справу №420/127/20 передано для розгляду судді Іванову Е.А.

Ухвалою судді від 15.09.2023 року прийнято до провадження адміністративну справу. Розпочато розгляд даної справи спочатку. Постановлено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 19 жовтня 2023 року.

Комунальне підприємство «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області звернулось до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу у якому просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 3.4,5 припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу від 02.12.2019р. №71, мотивуючи це тим, що за результатами перевірки 28.11.2019 року складно акт №170/04 на підставі якого складено оскаржуваний припис, у п.3 якого зазначено, що позивач здійснювало викид забруднюючих речовим в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без Дозволу на викид забруднюючих речовин, проте фактично за отриманням дозволу ТОВ «Науковий центр «Екологія» звернувся до центру надання адміністративних послуг 19.05.2018р., але по незалежним від ТОВ та позивача причинам в 30-ти денний термін дозвіл надано не було, тобто позивач без дозволу працювало 1 місяць, а не 2 місяці як зазначено в акті перевірки; також в п.4 припису відповідач зазначив, що не ведеться реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, проте позивач не повинен вести такий реєстр, так як згідно декларації про відходи показник утворення відходів на підприємстві складає фактично в 2018р. 832,6444 умовні одиниці, що становить менш ніж 1000 умовних одиниць, як умову ведення Реєстру; в пункті припису 5 відповідач зазначив, що позивачем здійснюється господарська діяльність з порушенням встановлених законодавством вимог, щодо здійснення оцінки вплави на довкілля, проте роботи з реконструкції очисних споруд КП «Чорноморськводоканал» виконуються по проекту «Реконструкція приміщення складу хлору під цех механічного зневоднення осаду каналізаційних очисних споруд м.Чорноморська» та роботи по проекту «Технічне переоснащення систем донної аерації 1-ї секції аеротенка КОС м.Чорномрська» на даний момент не закінчено. Об`єкти які реконструюються не працюють та не введено в експлуатацію, водночас відповідно до Постанови КМУ №1010 від 13.12.2017р. оцінці впливу на довкілля не підлягають розширення і зміна діяльності, а саме капітальний ремонт та реконструкція окремих виробничих сопрд та інженерних мереж в межах територій та/або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, без перепрофілювання та зміни зовнішніх геометричних розмірів та за умови, що в результаті такого капітального ремонту та реконструкції господарська діяльність не призведе до збільшення утворюваних та утворення нових видів небезпечних відходів, збільшення та/або появи нових джерел викидів в атмосферне повітря та скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, шумового вібраційного світлового теплового та радіаційного забруднення а також випромінювання, проте реконструкція каналізаційних очисних споруд не призведе до перепрофілювання та зміни зовнішніх геометричних розмірів, зміни межі територій та/або приміщень виробничих споруд та інженерних мереж.

Від представника відповідача 26.02.2020 року до суду надійшов відзив на позов у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог мотивуючи це тим, що дія дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №511080000 який виданий 30.06.2006 року закінчилась 16.05.2018 року тоді як новий дозвіл був виданий 19.07.2018року тобто фактично підприємство працювало без дозволу два місяці та один день. Та представник позивача звернувся за одержанням дозволу на викиди 19.05.2018 року, тоді як дозвіл закінчився 16.05.2018р. тому він не мав права працювати без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також перевіркою встановлено не ведення позивачем реєстру об`єктів утворення , оброблення, та утилізації відходів, що є порушенням ч.2 ст.27 Закону України «Про відходи», пункту 11 Порядку ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затверджених постановою КМУ №1360 від 31.03.1998р., пункту 9 Порядку ведення державного обліку паспортизації відходів, затвердженого постановою КМУ від 01.11.1999 року №2034, пункту 1 Інструкції щодо її складання затвердженої наказом міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 17.02.1999 року №41. Також під час проведення перевірки перевіряючими 25.11.19р. у присутності начальника очисних споруд позивача відібрано проби води та складений акт відбору проб води №576 від 25.11.2019 року та після проведення вимірювань встановлено перевищення показників по залізу -0,15, NO3- 20 0- NO2- 0,585- ХСК 59,0.

За результатами проведених вимірювань відповідачем також встановлено перевищення Позивачем допустимої концентрації Сл в 1,58 раз, що підтверджується протоколом вимірювання показників складу та властивостей вод № 660 від 02 грудня 2019 року. Також 27.11.19р. ще відбувся забір проб вод про що також був складений акт та за результатами вимірювань встановлено перевищення заліза - 0,09; NO3- 22,0; NO2- 0,756, та допустимої концентрації Сд в 2,58 раз.

28.11.2019 року ще проведений забір вод та складений акт та результатами вимірювань встановлено перевищення NO3 19; NO2- 0,658. Посилається на ст.3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» та що планова діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планової діяльності, та згідно п.13. ч.3 ст.3 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» друга категорія видів планової діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля включає: господарську діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти та забір води з водних об`єктів за умови, що водозабір підземних вод перевищує 300 куб.метрів на добу. При цьому відповідачем посіяно проводиться скин стічних вод з очисних споруд КП до Чорного моря та він складає: 25.11.2019р. -7393куб.м., 26.11.2019р.-7612куб.м., 27.11.2019р.-7306куб.м., 28.11.2019р-7854куб.м., тобто скид відбувається постійно в т.ч. під час перевірки. Тому вважає, що припис є правомірним.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року задоволено клопотання Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу та замінено відповідача у справі Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу Державної екологічної інспекції України на правонаступника - Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (, 65058, м Одеса, проспект Шевченка, 12).

Ухвалою суду від 23.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 28.11.2023 року.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи.

В період з 25.11.2019 р. до 29.11.2019 р. посадовими особами Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу на підставі наказу від 18.11.2019 р. № 419 та направлення на перевірку № 000189 від 18.11.2019 р. проведена планова перевірка Комунального підприємства Чорноморськводоканал Чорноморської міської ради Одеської області щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За результатами перевірки 28.11.2019 р. складено акт № 170/04(а.с.8-39), яким встановлено серед іншого, що позивач здійснює централізоване водопостачання м.Чорноморськ та прилеглих населених пунктів а також здійснює експлуатацію систем збирання, тарнспортвання та очищення стічних вод, що утворюються в процесі життєдіяльності населення та роботи підприємства міста, очищені стічні води через глибоководний випуск скидаються в Чорне море. У позивача був дозвіл №-12 на викиди забруднюючих речовин в атмосфере повітря стаціонарними джерелами на КНС (вул..Паркова 23) та КНС (віл.Пляжна 37) (надалі дозвіл №3) виданий 30.06.2016р. строком до 16.05.2018р. виданий Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації Згідно дозволу підприємство має організовані стаціонарні джерела викидів у кількості -5, неорганізовані стаціонарні джерела викидів -1. Також наявний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-12 (надалі дозвіл №4) виданий 19.07.2018 року строком необмежений на КНС (вул..Паркова 23) та КНС (віл.Пляжна 37). Згідно дозволу позивач має організовані стаціонарні джерела викидів у кількості-6, неорганізовані стаціонарні джерела викидів відсутні. Тобто підприємство в період з 17.05.2018р. по 18.07.2019 року здійснювало виробничу діяльність без дозволу на викиди забруднюючих речовин. На підприємств розроблені та погоджені реєстрові карти об`єкта утворення, оброблення та утилізації відходів які зареєстровані.

На каналізаційних спорудах проводиться реконструкція приміщення хлору під цех механічного зневоднення осаду, Наявний Експертний звіт щодо розгляду проектної документації по робочому проекту «Реконструкція приміщення складу хлору під цех механічного зневоднення осаду каналізаційних очисних споруд м.Чорноморська за адресою: Од.обл. Овідіопольський р-н. дальницька с/рада, комплекс будівель та споруд №2 (за межами населеного пункту)» від 05.06.2018р. №1609772-18 та Експертний звіт щодо розгляду проектної документації першої секції аеротенка каналізаційних очисних споруд м.Чорноморська розташованих за адресою Од.обл. Овідіопльський р-н., Дальницька с/рада комплекс будівель та споруд №2 (за межами населеного пункту)» від 09.07.2019р. №16-0679-19. Встановлено, що впровадження господарської діяльності підприємства здійснюється з порушенням встановлених законодавством вимог щодо здійснення оцінки впливу на довкілля, а саме:здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язкові у процесі прийняття рішень про провадження планової діяльності, визначеної Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»: Друга категорія видів діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля включає п.13 ч.3 :господарська діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Під час перевірки відібрано проби стічних вод 25.11.2019, 27.11.2019, 28.11.2019р. та виявлені перевищення допустимих концентрацій наведених у дозволі 2. Встановлено, що Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів не ведеться, чим порушено ч.2 ст.27 Закону України «Про відходи», пункту 11 Порядку ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затверджених постановою КМУ №1360 від 31.03.1998р., пункту 9 Порядку ведення державного обліку паспортизації відходів, затвердженого постановою КМУ від 01.11.1999 року №2034, пункту 1 Інструкції щодо її складання затвердженої наказом міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 17.02.1999 року №41.

На підставі вказаного акту № 170/04 Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу складено припис від 02.12.2019 р. № 71, яким приписано: в пункті 3 здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можливо лише при одержанні дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, одержання якого передбачено законодавством, а саме: дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

В пункті 4- забезпечити ведення Реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів;

В пункті 5- забезпечити впровадження господарської діяльності підприємства при безумовному виконанні вимог Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» (а.с.41.42).

З вказаними пунктами припису позивач не погодився та оскаржив їх до суду.

Джерела прав та висновки суду.

Щодо позовних вимог скасувати пункт 3 припису суд вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу на викиди, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища або через центри надання адміністративних послуг.

Як вбачається з тексту п.3 припису в ньому процитований зміст вищевказаної ст.11 Закону.

При цьому судом встановлено та не заперечується, сторонами, що за отриманням нового дозволу для позивача ТОВ «Науковий центр «Екологія» звернувся до центру надання адміністративних послуг тільки 19.05.2018р., тоді як старий дозвіл №-12 від 30.06.2016р. (а.с.43) мав строк дії по 16.05.2018р., таким чином в період після 17.05.2018 року підприємство здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без наявності дозволу, а тому підстави для скасування цього пункту припису відсутні.

Щодо заперечень тривалості часу здійснення господарської діяльності без дозволу один чи два місяці ( виходячи з затримки з боку Центру надання адміністративних послуг щодо розгляду заяви на видачу дозволу замість одного місяця повернули через два), то в приписі це не відображено, а тільки зафіксовано в акті перевірки, та зміст акту перевірки не є предметом спору по справі, крім того акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАСУ, а тому суд відхиляє як необґрунтовані.

Щодо скасування пункту 4 припису, то суд зазначає наступне.

Згідно ст.27 Закону України «Про відходи» №187/98 ( в редакції яка діяла на час проведення перевірки) з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки.

Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів.

Порядок ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 27 Закону України "Про відходи" ( 187/98-ВР ) і з метою систематизації та уніфікації інформації щодо об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, здійснення контролю за їх станом, оцінки обсягів утворення відходів і рівня їх безпеки Кабінет Міністрів України постановою №1360 від 31.08.1998р. затвердив Порядок ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів (надалі Постанова №1360).

Згідно п.2 Постанови №1360 об`єкт утворення відходів - юридична особа, що є виробником відходів.

Згідно п.3, та п.4 Постанови №1360 Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів (далі - реєстр) - це комплексна система збирання,

оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів (форма ведення додається). Реєстр складається з двох частин. До першої частини реєстру включаються об`єкти утворення відходів (далі - ОУВ). До другої частини реєстру включаються об`єкти оброблення та утилізації відходів (далі - ООУВ) інших власників.

Відповідно до п. 5. Постанови №1360 складення і ведення реєстру здійснюють Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації за участю територіальних органів Держсанепідслужби.

Згідно п.9 Постанови №1360 Реєстр складається і ведеться на підставі реєстрових карт об`єктів утворення відходів та об`єкти оброблення та утилізації відходів, що містять звітні дані щодо виробників відходів, об`єктів утилізації та оброблення відходів, а також відомостей, поданих спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами.

Згідно п.8 Постанови №1360 до реєстру включаються об`єкти, для яких показник загального утворення відходів перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.

Як вбачається з декларації про відходи (а.с.64) у позивача показник загального утворення відходів за 2019 рік становить 887,04 тонн.

З аналізу вищевказаних положень суд доходить висновку, що позивач не повинен вести Реєстр утворення, оброблення та утилізації відходів, так як не входить до виключного переліку осіб уповноважених на його ведення пунктом 5-м Постанови №1360, а тому вимога припису є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача у приписі як обґрунтування висування позивачу пункту 4 вимоги забезпечити ведення Реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на п.9 Постанови КМУ від 1 листопада 1999 р. N 2034 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів» та на п.1 Постанови КМУ №41 від 17.0002.1999року «Про затвердження форми реєстрової карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та Інструкції щодо її складання», так як вони не стосуються та не врегульовують питання ведення Реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів.

Щодо вимоги позивача скасувати пункт 5 припису, то суд доходить наступного висновку.

Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно п.1 та п.3 ст.1 Закону України № 2059 від 23 травня 2017 року вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів;

планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 ст.3 Закону України №2059 здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Згідно п.13 ч.3 ст.3 Закону України №2059 друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: господарську діяльність, що призводить до скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, та забір води з водних об`єктів за умови, що водозабір підземних вод перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Перевіркою встановлено, що позивачем здійснюється реконструкція Реконструкія приміщення складу хлору під цех механічного зневоднення осаду каналізаційних очисних споруд м. Чорноморська... (КОС) та роботи по проекту "Технічне переоснащення системи донної аерації 1-і секції аеротенка КОС м. Чорноморська... (а.с. 72), що підпадає під поняття планованої діяльності другої категорії видів за Законом України №2059, а тому здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим до прийняття рішення щодо початку проведення такої реконструкції.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України №2059 забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Стаття 2 Закону України №2059 визначає, що оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:

1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону;

2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону;

3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;

4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;

5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Оцінка впливу на довкілля здійснюється з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, з урахуванням стану довкілля в місці, де планується провадити плановану діяльність, екологічних ризиків і прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу (прямого та опосередкованого) на довкілля, у тому числі з урахуванням впливу наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності або розглядається питання про прийняття таких рішень.

Також суд враховує, що встановлена перевіряючими реконструкція позивачем не підпадає під дію абз.2 ч.1 ст.3 Закону України №2059, якою встановлені види планованої діяльності, які не підлягають Оцінці впливу на довкілля.

А тому суд доходить висновку, що в цій частині позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, тоді як вимоги п.5 припису відповідають чинному законодавству.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжне доручення №11336 від 03.01.2020 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2102 грн. яка, враховуючи часткове задоволення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, ч.2 ст.9, ст.ст.10, 77, 90, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області до Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.4 припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу від 02.12.2019р.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Південно-західного округу за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області витрати по сплаті судового збору на суму 2102 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Комунальне підприємство «Чорноморськводоканал» Чорноморської міської ради Одеської області, Одеська обл.. м.Чорноморськ пр.-т Миру 41-а .

Відповідач: Державна екологічна інспекція Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області) (, 65058, м Одеса, проспект Шевченка, 12).

Суддя Іванов Е.А.