Справа № 990/318/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 990/318/23

адміністративне провадження № П/990/318/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В., Стародуба О.П. та Чиркіна С.М.,

перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним і скасування Указу Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 у частині.

УСТАНОВИВ:

24.11.2023 адвокат Мусійченко Микола Георгієвич в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернувся до Верховного Суду з позовом до Президента України (далі також - відповідач).

У позові просить визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (далі - Указ Президента України № 726/2022) у частині введення стосовно нього персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В., Стародуба О.П. та Чиркіна С.М.

Під час вирішення питання щодо відкриття провадження виявлено обставини, які зумовлюють залишення позовної заяви без руху.

(а) щодо дотримання порядку подання та форми позовної заяви

Частиною 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Із 18.10.2023 КАС України діє із змінами, внесеними згідно із Закону України від 29.06.2023 № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (абз. 2 ч. 5 ст. 18 КАС України (тут і далі - у редакції Закону № 3200-IX).

Із 18.10.2023 абз. 1 ч. 6 ст. 18 КАС України, з урахуванням ч. 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX, встановлюється обов`язкова реєстрація адвокатами, нотаріусами, державними та приватними виконавцями, судовими експертами, органами державної влади та інші державними органами, органами місцевого самоврядування електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Обов`язкова реєстрація юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, буде вимагатися з 21.02.2024 (абз. 2 ч. 1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3200-IX).

Інші особи (фізичні особи, фізичні особи-підприємці) реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Також КАС України встановлюються додаткові вимоги до форми подання позовної заяви, відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; .

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 169 КАС України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Позовна заява подана адвокатом Мусійченком Миколою Георгійовичем (далі - Мусійченко М.Г.; адвокат).

У порушення абз. 2 ч. 1 ст. 169 КАС України адвокат позивача не зазначає відомості про наявність у нього електронного кабінету, обов`язок реєстрації якого передбачений ст. 18 КАС України.

Тому, з підстави, визначеної абз. 2 ч. 1 ст. 169 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, Мусійченку М.Г. у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали необхідно підтвердити реєстрацію електронного кабінету відповідно до ст. 18 КАС України.

(б) щодо строку звернення до суду із адміністративним позовом

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

ОСОБА_1 оскаржує законність Указу Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 із пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

У позовній заяві його адвокат Мусійченко М.Г. клопоче поновити такий строк. Клопотання обґрунтовує тим, що тотожну позовну заяву ухвалою Верховного Суду від 31.03.2023 у справі № 990/52/23 було повернуто відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України (непідтвердження представником позивача адміністративної процесуальної дієздатності).

Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2023 тотожну позовну заяву залишено без розгляду згідно із п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України у зв`язку з повторним неприбуттям позивача (його представника) у судове засідання без поважних причин.

Представник позивача зазначає, що 10.11.2023 об 11:26 надсилав рекомендованим листом до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду клопотання про відкладення судового засідання через те, що він як представник позивача не отримав доступ до державної таємниці, лише проходить процедуру отримання такого доступу для ознайомлення з наданими Службою безпеки України документами у справі. Припускає, що Верховний Суд не отримав таке відправлення, тому вважає, що формально немає підстав для апеляційного оскарження судового рішення про залишення позову без розгляду.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення із цим позовом, Суд виходить з такого.

Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 9901/14/21).

Поважність підстав пропуску строку звернення ОСОБА_1 до Суду із цим позовом зводиться до припущення про те, що Касаційний адміністративний суд не отримав листа з клопотанням про відкладення розгляду справи, надісланого 10.11.2023.

Твердження представника про відсутність, на його думку, підстав апеляційного оскарження ухвали Верховного Суду від 14.11.2023 грунтуються на його власному припущенні і свідчать про небажання реалізувати право на апеляційне оскарження.

Між тим, залишення позовної заяви без розгляду без урахування клопотання представника позивача про відкладення судового засідання може бути підставою для апеляційного оскарження ухвали.

Подання нової позовної заяви з пропуском строку звернення до суду замість вчасного оскарження ухвали про залишення без розгляду попередньої позовної заяви свідчить про свідоме обрання представником позивача дій з пропуском строку.

Суд вважає такі обставини суто суб`єктивними, напряму залежними від процесуальних дій представника позивача. Такі причини пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними.

За таких обставин, Суд визнає зазначені представником позивача Мусійченко М.Г. підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду неповажними, залишає позовну заяву без руху відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України та надає позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для звернення до суду із заявою, в якій слід вказати інші підстави для поновлення строку.

Також Суд роз`яснює, що у разі неусунення недоліків позовної заяви щодо виконання адвокатом обов`язку зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст. 18 КАС України та / або неподання позивачем (його представником) заяви про поновлення строку звернення до суду або якщо вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, Суд, з огляду на ч. 2 ст. 123, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, поверне позовну заяву.

Керуючись ст. 161, 169, 248, 266 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду у зв`язку непідтвердженням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Мусійченко Микола Георгійович, наявності таких обставин відповідними та належними засобами доказування.

2. Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для звернення до суду із заявою, в якій слід вказати інші підстави для поновлення строку.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним і скасування Указу Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 у частині залишити без руху.

4. Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, позовна заява буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.М. Чиркін