Справа № 300/860/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/860/23 пров. № А/857/12736/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року (ухвалене головуючим-суддею Матуляком Я.П. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - МОУ, відповідач) (за участі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - Івано-Франківський ОТЦКСП, третя особа)), в якому просила визнати протиправною бездіяльність МОУ щодо не призначенні їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 , внаслідок травми поранення та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини відповідно до ст.16, ст.163 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011), постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (далі - КМУ, Уряд) Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок №975, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та зобов`язати відповідача призначити та виплатити їй вказану вище допомогу.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити її позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідач протиправно не вчинив дії щодо призначення їй одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови №168 , не врахувавши при цьому факту спільного проживання її з ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року, вели спільне господарство, спільно витрачали кошти, на підтвердження чого подала акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.08.2022, складений Раковецькою селищною радою.

Міністерство оборони України та Івано-Франківський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що сповіщенням сім`ї померлого (загиблого) №13 від 15.08.2022 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що її цивільний чоловік молодший сержант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час стрілецького бою з військовими формуваннями російської федерації, отримавши поранення несумісні з життям на південно-західній околиці населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області.

Згідно свідоцтва про смерть від 20.08.2022 Серії НОМЕР_1 , виданого Богородчанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис за №539.

29.09.2022 позивачка звернулась до МОУ та Івано-Франківського ОТЦКСП із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, до яких долучила копію свідоцтва про смерть та копію сповіщення сім`ї померлого (загиблого) №13 від 15.08.2022.

За результатом розгляду заяви позивачки від 29.09.2022, Івано-Франківський ОТЦКСП повідомив, що для оформлення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення документів на комісію МОУ з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та прийняття рішення щодо можливості її виплати необхідно представити документи на підтвердження того, що заявниця перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_2 .

У той же час, МОУ не прийнято жодного рішення та не надано відповіді на подану позивачкою заяву.

Вважаючи протиправною бездіяльність МОУ, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою при поданні відповідної заяви не дотримано вимог Порядку №975 в частині обсягу документів, які слід додати до заяви, серед яких і доказ проживання однією сім`єю із загиблим. Суд вважав, що в даному випадку уповноважений на підготовку документів орган є Івано-Франківський ОТЦКСП, на який покладено обов`язок перевірки документів з подальшим направленням розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги. При цьому, суд дійшов висновку, що подання заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, відповідно до вимог Порядку №975, передбачає чіткий та послідовний алгоритм дій, серед яких не визначено можливості звернення із заявою безпосередньо до розпорядника бюджетних коштів МОУ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 16 Закону №2011 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі : загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно ст.161 Закону №2011, Згідно ст.161 Закону №2011, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до п.а ч.1 ст.162 Закону №2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Тобто, у разі загибелі (смерті) військовослужбовців державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, які загинули у розмірі, визначеному ст.162 Закону №2011.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком №975.

Згідно п.4 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Судом першої інстанції встановлено, що молодший сержант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час стрілецького бою з військовими формуваннями російської федерації, отримавши поранення несумісні з життям на південно-західній околиці населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області.

Та обставина, що причина смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, відповідачем та третьою особою не заперечується.

Також, відповідачем не заперечується право членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови №168.

При цьому, позивачка вважає, що вона є членом його сім`ї в контексті положень СК України та має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно п.5 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи : заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви, серед визначених, додаються копії : свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Згідно п.13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

У даному випадку уповноваженим на підготовку документів орган є Івано-Франківський ОТЦКСП, на який покладено обов`язок перевірки документів з подальшим направленням розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги.

З матеріалів справи видно, що 29.09.2022 позивачка звернулась до Івано-Франківського ОТЦКСП із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, до яких долучила копію свідоцтва про смерть та копію сповіщення сім`ї померлого (загиблого) №13 від 15.08.2022.

Системний аналіз приведених вище норм дає підстави для висновку, що позивачкою при поданні відповідної заяви не дотримано вимог Порядку №975 в частині обсягу документів, які необхідно було додати до заяви, серед яких і доказ проживання однією сім`єю із загиблим.

Колегія суддів зазначає, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується МОУ, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - обласного військкомату, з відповідною заявою та іншими необхідними документами, перелік яких визначений п.11 Порядку №975, та які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок за результатами розгляду заяви щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Отже, обов`язок прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги виникає у комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум після надходження документів для її призначення, визначених Порядком №975 від уповноваженого органу - обласного військового комісаріату.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в Івано-Франківського ОТЦКСП підстав для складання та направлення до МОУ висновку щодо виплати позивачці одноразової грошової допомоги, оскільки вона не надала документи, які відповідно до СК України підтверджують її статус члена сім`ї загиблого (посвідчення член сім`ї загиблого або судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків).

Також судом встановлено, що 29.09.2022 позивачка зверталася до МОУ із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, за наслідками розгляду якої не прийнято жодного рішення.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивачка напряму зверталася до МОУ з питань призначення одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що відповідна комісія МОУ приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від обласного військового комісаріату.

Крім того, подана до відповідача заява не створює для позивачки нових та/або додаткових підстав для розгляду зазначеного в ній питання, оскільки правовий механізм, що надає МОУ розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги чітко нормативно врегульований та позивачкою не дотриманий.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що подання заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, відповідно до вимог Порядку №975, передбачає чіткий та послідовний алгоритм дій, серед яких не визначено можливості звернення із заявою безпосередньо до розпорядника бюджетних коштів, яким є МОУ.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року по справі №300/860/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук