Справа № 240/24535/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/24535/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Федорчук Д.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ставшего В.О., представника відповідача Смоляра В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №473 від 19.02.2023 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення грошового забезпечення, премії, додаткової винагороди та бойових виплат у розмірі 100 000,00 грн (Постанова КМУ №168 від 28.02.2022р.) щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , все не нараховане грошове забезпечення, премії та додаткову грошову винагороду, бойові виплати у розмірі 100 000,00 грн., за лютий 2023 року.

В обґрунтування позову зазначає, що відсутні підстави для прийняття спірного наказу.

Ухвалою від 20.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.95-104), в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог, вказуючи, що службовим розслідуванням було встановлено, що 08.02.2023 солдат ОСОБА_1 самовільно з особистою зброєю без дозволу командира залишив тимчасове місце зосередження 2 мотопіхотної роти і 09.02.2023 самостійно з особистою зброєю прибув до тилової зони вказаного підрозділу, тобто вчинив правопорушення (самовільне залишення місця служби) за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення "Попередження про неповну службову відповідність" і як наслідок позбавлено премії та додаткової винагороди за лютий 2023 року.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.142-144), в яких вказує, що докази на основі яких було складено Акт службового розслідування (доповіді, рапорти, пояснення, тощо) в частині письмових пояснень військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які долучені до службового розслідування, дані письмові пояснення є необґрунтованими, не підкріпленими жодними доказами, не доводять факту самовільного залишення Позивачем місця несення служби, а також надані особами, які взагалі були відсутні поряд 08.02.23 та 09.02.23 під час несення служби Позивачем.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

В судовому засіданні:

- позивач та його представник просили позов задовольнити, зазначивши, що висновки службового розслідування є передчасними, не відповідають реальним обставинам подій, які мали місце;

- представник відповідача просив позов задовольнити з підстав, викладених у відзиві на позові, вказавши, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення 08.02.2023 місця служби.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 в лютому 2023 року проходив службу в 2 мотопіхотному відділенні 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.1-15, 124, 126, 136).

19.02.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 473 (а.с. 130-135) "Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення району виконання бойового завданні зі зброєю солдатом ОСОБА_1 ", яким, крім іншого, наказано:

- за порушення військової дисципліни, а саме самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, притягнути солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення "Попередження про неповну службову відповідність" на підставі п. "ґ" ст. 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ;

- командиру мотопехотного батальйону встановленим порядком подати рапорт про позбавлення за лютий 2023 року солдата ОСОБА_1 премії на підставі п. 5 розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затвердженого наказом МО України від 07.06.2018 № 260, та додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, на підставі телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 23.06.2022.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - ДС ЗСУ), Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок № 608).

Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України (ст.1 ДС ЗСУ).

В ДС ЗСУ зазначено:

"5. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни."

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (ст. 45 ДС ЗСУ).

Статтею 84 ДС ЗСУ передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування; воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ст. 85 ДС ЗСУ).

Відповідно до пункту 1 розділу ІV "Повноваження осіб під час службового розслідування" Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Згідно п. 2 розділу ІV "Повноваження осіб під час службового розслідування" Порядку № 608, особи, які проводять службове розслідування, мають право:

запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);

отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані).

Пунктом 3 розділу V "Оформлення результатів службового розслідування" Порядку № 608 передбачено, що в описовій частині акта службового розслідування, крім іншого, зазначаються:

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

Статтею 86 ДС ЗСУ визначено - якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Тобто у разі проведення службового розслідування, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, якщо вину військовослужбовця повністю доведено за наслідками такого розслідування.

Як вбачається зі спірного наказу, підставою для його прийняття слугувало те, що:

"Службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_1 ... близько 14.00, перебуваючи у складі 2 мотопіхотної роти в межах району оборони мотопіхотного батальйону, поблизу н.п. Красна Гора, Донецької області, самовільно, без дозволу командира, залишив тимчасове місце зосередження 2 мотопіхотної роти, розташованого поблизу н.п. Красна Гора, Донецької обл.

09 лютого 2023 року, близько 22.30, солдат ОСОБА_2 самостійно, з особистою зброєю, прибув до тилової зони 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованої в н.п. Краматорськ, Донецької області.

Вказані вище неправомірні дії призвели до порушення встановленого порядку несення військової служби, що спричинило ускладнення при забезпеченні боєздатності та бойової готовності мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та у сукупності з іншими факторами призвело до захоплення противником взводного опорного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Таким чином, солдат ОСОБА_2 , вчинив дії, що містять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.407 Кримінального кодексу України - самовільне залишення місця служби вчинене в умовах воєнного стану.

Своїми діями солдат ОСОБА_2 , порушив вимоги наступних нормативно-правових документів: ...".

Отже позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що він 08.02.2023 близько 14:00 самовільно без дозволу командира, залишив тимчасове місце зосередження 2 мотопіхотної роти, розташованого поблизу АДРЕСА_1 та 09.02.2023 близько 22.30 прибув до тилової зони 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованої в н.п. Краматорськ, Донецької області що у сукупності з іншими факторами призвело до захоплення противником взводного опорного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказані обставини самовільного залишення позивачем разом з іншими військовослужбовцями 08.02.2023 близько 14:00 місця служби були встановлені, як вбачається з акту службового розслідування по факту самовільного залишення району виконання бойового завданні зі зброєю солдатом ОСОБА_1 (а.с.106-110) та доданих до нього відповідачем матеріалів службового розслідування (а.с.111-129) на підставі пояснень командира 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_3 , мол. сержанта ОСОБА_4 , молодшого сержанта ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_1 ..

Під час службового розслідування особа, яка його проводила отримала 15.02.2023 письмові пояснення солдат ОСОБА_1 заповнені від руки (а.с.117), з яких вбачається що ОСОБА_1 перебував на позиції " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", коли почався її обстріл з танків та мінометів, з позиції нічого не залишилось; ОСОБА_6 сказав відійти з позиції; коли спитали командира роти, що робити, той сказав віддати зброю та іти на всі чотири сторони; зброю не віддали; потім в Крамоторську прийшли до старшини і віддали зброю.

В судовому засіданні позивач пояснив, що командиром відділення, в якому він проходив 08.02.2023 службу був сержант ОСОБА_6 .

Тобто згідно цих пояснень солдат ОСОБА_1 заперечував, що залишив позицію (місце служби) самовільно.

В порушення п. 3 розділу V Порядку № 608 в описовій частині акта службового розслідування не були зазначені вказані заперечення, мотиви їх відхилення.

Виклад в акті службового розслідування пояснень солдат ОСОБА_1 (п.3.4 акту) не відповідає поясненням, які він дав 15.02.2023 (а.с.117).

Вказані письмові пояснення відрізняються від надрукованих пояснень, отриманих 15.02.2023 від командира 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_3 (а.с.118-119), у якого пояснення щодо обставин залишення позивачем позиції "Мородер" не отримували.

Щодо надрукованих пояснень від 15.02.2023 мол. сержанта ОСОБА_4 (а.с.121), молодшого сержанта ОСОБА_5 (а.с.120), то з них не вбачається, що вказані особи, які до речі проходили службу з позивачем в різних взводах, були очевидцями залишення 08.02.2023 солдатом ОСОБА_1 місця служби.

Суд зауважує, що з акту та матеріалів службового розслідування вбачається, що під час його проведення ні від командирів відділення та взводу, в яких проходив службу позивач, ні від інших військовослужбовців, яки перебували з ним 08.02.2023 на позиції (місце служби), не отримувались пояснення по факту самовільного залишення району виконання бойового завданні зі зброєю солдатом ОСОБА_1 .

Наведені судом недоліки в проведені службового розслідування свідчать про те, що особи, які його проводили не виконали свого обов`язку, передбаченого п. 1 розділу ІV Порядку № 608 вжили всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.

Таким чином суд вважає, що службове розслідування проведено з порушенням Порядку № 608, не всебічно, не повно та не об`єктивно, і ним повністю не доведено вину солдата ОСОБА_1 в самовільному залишенні 08.02.2023 місця служби, а тому рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності суперечить вимогам ст. 86 ДС ЗСУ і є протиправним.

Беручи до уваги, що наказ командиру мотопехотного батальйону встановленим порядком подати рапорт про позбавлення за лютий 2023 року солдата ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, про що зазначено у спірному наказі, був обумовлений притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді "Попередження про неповну службову відповідність", суд вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2023 № 473 щодо ОСОБА_1 є протипраним та підлягає скасуванню і для захисту прав та інтересів позивача належить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за лютий 2023 року премію та додаткову винагороду, встановлену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, які не виплачувались йому у зв`язку із прийняттям наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2023 № 473.

Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, суд стягує на користь позивача судові витрати, які складаються зі плаченого судового збору в сумі 1073,60 грн (а.с.12) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2023 № 473 щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за лютий 2023 року премію та додаткову винагороду, встановлену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, які не виплачувались йому у зв`язку із прийняттям наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2023 № 473.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк

Повне судове рішення складене 27 листопада 2023 року