Справа № 280/4740/22
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/4740/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/4740/22 (головуючий суддя першої інстанції - Сацький Р.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.08.2022 року (згідно поштової накладної) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3271154/41071921 від 22.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №18 від 13.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення Г ДПС у Запорізькій області №3271105/41071921 від 22.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №30 від 17.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3271153/41071921 від 22.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №63 від 27.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274199/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №5 від 11.05.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274206/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №52 від 26.05.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274210/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №23 від 15.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274226/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №70 від 28.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274230/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №10 від 12.02.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274233/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №31 від 22.03.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №3274236/41071921 від 23.10.2021 року про відмову у реєстрації ПН №21 від 15.07.2021 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Вказаним рішенням стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України витрати на професійну правничу допомогу 2500,00 грн. з кожного.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що реєстрація спірної податкової накладної зупинено відповідно до пункту п.8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Вказує, що документи подані позивачем не у повному обсязі, а підставами для прийняття комісією ГУ ДПС у Запорізькій області рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних стало те, що платником податків не було надано на розгляд комісії первинних документів, достатніх для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що зазначено у графі «Додаткова інформація» до спірних рішень. Скаржник вважає, що оскаржувані рішення є обґрунтованими та правомірними.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Також позивачем подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 грн..

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» () зареєстровано в якості юридичної особи (дата запису: 06.01.2017 Номер запису: 0041938). Видами діяльності є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками.

Відповідачі - Головне управління ДПС у Запорізькій області, Державна податкова служба України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

Між ТОВ «Груп Інтрейд» та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 13.05.2021 року укладено Договір №528-21, предметом якого була поставка товарів (а.с.28-33 т.1).

Відповідно до номенклатури Договору складений рахунок - фактура №0002205 від 14.05.2021 року на суму 376200,00 грн.. Поставка товару відбувалася партіями:

- 13.07.2021 року по видатковій накладній №0000334 від 13.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №8745 від 13.07.2021 року;

- 17.07.2021 року по видатковій накладній №0000346 від 17.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес накладної №7472 від 17.07.2021 року;

- 27.07.2021 року по видатковій накладній №0000384 від 27.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №7876 від 27.07.2021 року.

Часткову оплату за товар по рахунку позивач отримав відповідно до платіжного доручення №5088 від 14.09.2021 року на суму 292057,92 грн. (а.с. 34-40 т.1).

Відповідно до приписів п.187.1 ст.187 ПК України позивачем на виконання п.201.10 ст.201 ПК України складено податкові накладні №18 від 13.07.2021 року, №30 від 17.07.2021 року, №63 від 27.07.2021 року.

Згідно з квитанціями № від 28.07.2021 року, № від 12.08.2021 року, № від 13.08.2021 року зазначені вище податкові накладні прийняті, але реєстрація їх зупинена.

Підставою зупинення реєстрації зазначено: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критерії ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач надав на розгляд Комісії повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо вказаних податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Комісією прийняті Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних:

- рішення №3271154/41071921 від 22.10.2021 року по ПН №18 від 13.07.2021 року, - рішення №3271105/41071921 від 22.10.2021 року по ПН №30 від 17.07.2021 року, - рішення №3271153/41071921 від 22.10.2021 року по ПН №63 від 27.07.2021 року, в яких зазначено про ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

У графі «Додаткова інформація» вказано: відсутні первинні документи щодо зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).Відсутнє походження товару по ланцюгу (а.с.60-61,66-67,72-73 т.1).

Крім того, між ТОВ «Груп Інтрейд» та Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» 30.03.2021 року укладено Договір №5538/3/2021, предметом якого була поставка товарів.

Відповідно до номенклатури Договору складений рахунок фактура №0002038 від 14.04.2021 року на суму 158640,00 грн..

Поставка товару відбувалася партіями:

- 11.05.2021 року по видатковій накладній №0000230 від 11.05.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №4182 від 11.05.2021 року;

- 26.05.2021 року по видатковій накладній №0000280 від 26.05.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №9689 від 26.05.2021 року;

- 15.07.2021 року по видатковій накладній №0000338 від 15.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №7047 від 15.07.2021 року;

- 28.07.2021 року по видатковій накладній №0000390 від 28.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №7861 від 28.07.2021 року (а.с.75-79, 83-87 т.1).

На дату виникнення податкових зобов`язань відповідно до приписів п.187.1 ст.187 ПК України позивачем на виконання п.201.10 ст.201 ПК України складено податкові накладні №5 від 11.05.2021 року; №52 від 26.05.2021 року; №23 від 15.07.2021 року; №70 від 28.07.2021 року, які направлені на реєстрацію.

Згідно з квитанціями № від 27.05.2021 року, № від 11.06.2021 року, № від 28.07.2021 року, № від 13.08.2021 року, зазначені вище прийняті, але реєстрація зупинена.

Підставою зупинення реєстрації зазначено: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критерії ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач надав на розгляд Комісії повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Після опрацювання наданих документів, комісією прийняті Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних:

- рішення №3274199/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №5 від 11.05.2021 року,

- рішення №3274206/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №52 від 26.05.2021 року,

- рішення №3274210/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №23 від 15.07.2021 року, - рішення №3274226/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №70 від 28.07.2021 року ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

У графі «Додаткова інформація» зазначено: «відсутні первинні документи щодо придбання товарів, розрахункові документи, щодо транспортування. Відсутні дані щодо ланцюга придбання реалізованих ТМЦ» (а.с. 124-125, 130-131, 136-137, 142-143 т.1).

Крім того, між позивачем та Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» 21.12.2020 року укладено Договір №5457/3/2020, предметом якого була поставка товарів.

Відповідно до номенклатури Договору складений рахунок - фактура №0001345 від 21.12.2020 року на суму 114240,00 грн..

Поставка товару відбувалася партіями:

- 12.02.2021 року по видатковій накладній №0000044 від 12.02.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №1884 від 12.02.2021 року;

- 22.03.2021 року по видатковій накладній №0000125 від 22.03.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної №5873 від 22.03.2021 року;

- 15.07.2021 року по видатковій накладній №0000336 від 15.07.2021 року через ТОВ «Нова Пошта» відповідно до експрес-накладної № 7047 від 15.07.2021 року (а.с. 145-158 т.1).

Відповідно до приписів п.187.1 ст.187 ПК України позивачем на виконання п.201.10 ст.201 ПК України складено податкові накладні №10 від 12.02.2021 року; №31 від 22.03.2021 року; №21 від 15.07.2021 року та направлено їх на реєстрацію.

Згідно з квитанціями № від 25.02.2021 року, № від 14.04.2021 року, № від 28.07.2021 року зазначені податкові накладні прийняті, але реєстрація їх зупинена.

Підставою зупинення реєстрації зазначено: «Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критерії ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач скористався своїм правом та надав на розгляд Комісії повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Проте, комісією прийняті Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних:

- рішення №3274230/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №10 від 12.02.2021 року,

- рішення №3274233/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №31 від 22.03.2021 року,

- рішення №3274236/41071921 від 23.10.2021 року по ПН №21 від 15.07.2021 року - ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

У графі «Додаткова інформація» вказано: «відсутні первинні документи щодо придбання товарів, розрахункові документи, щодо транспортування. Відсутні дані щодо ланцюга придбання реалізованих ТМЦ» (а.с. 185-186, 191-192, 197-198 т.1).

Позивачем оскаржено в адміністративному порядку вказані рішення шляхом подання скарг, проте рішеннями ДПС України скарги залишено без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкових накладних без змін (а.с.62, 68, 74, 130, 132, 138, 144, 187, 193, 199 т.1).

Не погодившись із прийнятими рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач оскаржив такі рішення до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ ДПС у Запорізькій області, зупиняючи реєстрацію спірних податкових накладних, та вказавши лише пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку без наведення конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачеві для прийняття відповіднлю комсією рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, обмежив право позивача на надання конкретних документів за вичерпним переліком, необхідних реєстрації податкової накладної. Суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані рішення комісії не є обґрунтованими та не містять переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття, оскільки не встановлюють, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Крім цього, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про задоволення таких витрат у повному обсязі, з урахуванням критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих позивачу послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів в суді під час розгляду справи у загальному розмірі 5000 грн..

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

Як зазначалось вище, підставою зупинення реєстрації спірних податкових накладних контролюючим органом зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 8 Додатку 1 до Порядку №1165 Критерії ризиковості платника податку на додану вартості зазначено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) (пункт 44 Порядку №1165).

Згідно із додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Крім того, відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до матеріалів справи позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку № 1165.

Натомість, податковим органом не наведено жодних доводів та не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, зазначених у п. 8 Критеріїв ризиковості, зокрема: не надано доказів віднесення платника податку до ризикових платників: (рішення Комісії, витягу протоколу чи з відповідного Переліку).

Відповідачем - ГУ ДПС у Запорізькій області у відзиві на позовну заяву зазначалось, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті лише на підставі тих документів, які були надані товариством.

Проте, відповідачем не доведено ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції, що у податкового органу була наявна податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення позивачем господарських операцій, зазначених саме в поданих для реєстрації податкових накладних та не зазначено конкретний перелік документів, які необхідно надати товариству для прийняття комісією позитивного рішення.

Також, відповідачами ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів, які б вказували на наявність ознак ризиковості здійснення операцій та не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не визначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою.

Крім того, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган під час витребування від платника податків документів, має визначити їх перелік, платник податку має чітко розуміти, що саме від нього вимагає орган владних повноважень та мати можливість передбачати наслідки своєї поведінки в залежності від виконання чи не виконання вимоги контролюючого органу. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не довільно, на власний розсуд. Відсутність чіткої вимоги податкового органу до платника податків стосовно надання певного документу виключає можливість визнання правомірним застосування до такого платника негативних наслідків через невиконання такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено надання позивачем податковому органу пояснень та копій документів, які підтверджують та розкривають зміст спірних податкових накладних.

Відповідачами не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

В постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року по справі №1740/2004/18 зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

За таких обставин оскаржуване рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування.

Колегія суддів звертає увагу, що питання щодо реальності чи не реальності господарської операції по договору може бути предметом перевірки платника податків, в той час як реєстрація податкової накладної не є в розумінні Податкового кодексу України перевіркою платника податків, оскільки податкова накладна відображає лише частину самої господарської операції (отримання грошей або поставку товару).

Відповідно до пп.14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних/розрахунків коригування ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, згідно з нормами п.19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21 серпня 2019 року перейшли повноваження ДФС України.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №18 від 13.07.2021 року, №30 від 17.07.2021 року, №63 від 27.07.2021 року, №5 від 11.05.2021 року, №52 від 26.05.2021 року, №23 від 15.07.2021 року, №70 від 28.07.2021 року, №10 від 12.02.2021 року, №31 від 22.03.2021 року, №21 від 15.07.2021 року датою їх фактичного подання.

Колегія суддів зазначає, що питання реальності чи не реальності господарської операції по договору може бути предметом перевірки платника податків, в той час як реєстрація податкової накладної не є в розумінні Податкового кодексу України перевіркою платника податків, оскільки податкова накладна відображає лише частину самої господарської операції (отримання грошей або поставку товару).

Посилання скаржника на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі №825/3990/14, від 06.03.2018 року у справі №804/5444/16, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на те, що останні викладені стосовно норм Порядку №117, який був чинним до 31.01.2020 року.

Наразі правовідносини у цій справі врегульовані проаналізованим вище Порядком №1165, який істотно відрізняється від Порядку №117 в частині встановлення відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Зокрема, істотні відмінності полягають саме у тому, що право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме «Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку».

Отже, Порядок №1165, який був чинним на час прийняття спірних рішень, прямо передбачає можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі №640/10988/20, від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20, від 22 липня 2021 року у справі №520/480/20.

У зв`язку з цим колегія суддів зазначає, що прийняття податковим органом рішення про віднесення до переліку ризикових платників податків безумовно впливає на права та інтереси позивача, а тому останній відповідно до статті 5 КАС України має право на звернення до суду з позовом про оскарження такого рішення і на судовий захист шляхом визнання такого рішення протиправним і його скасування.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття оскаржених рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Щодо розміру відшкодування витрат на правову допомогу, апеляційний суд зазначає про таке.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Представником позивача подана заява про стягення витрат на правничу допомогу, на підтвердження якої надано наступні документи: договір-доручення про надання правової допомоги від 01 лютого 2021 року з адвокатським бюро «Сергія Жечева»; додаткова угода №1 від 01.02.2021 року; копія рахунку - фактури №СФ-0000055 від 08.09.2022 року; копія платіжного доручення №1110 від 08.09.2022 року; копія Акту - приймання передачі № ОУ-0000055 від 08.09.2022 року; копія розрахунку гонорару додаток до Акту приймання - передачі № ОУ-0000055 від 08.09.2022 року (а.с. 215-218 т.1, 6-9 т.2).

Зі змісту наданого договору встановлено, що між позивачем (Клієнт) та Адвокатським бюро «Сергія Жечева» (Адвокатське бюро), в особі керівника Жечева Сергія Олександровича укладено договір про надання правової допомоги (далі Договір). Предметом Договору є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Сторони домовились, що надання правової допомоги за цим Договором безпосередньо здійснюватиметься керівником Адвокатського бюро адвокатом Жечевим С.О. або іншим адвокатом, що оформлюється ордером на адвоката. Пунктами 4. 2, 4. 3. Договору визначено, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється Актом приймання-передачі наданої правової допомоги. Загальна ціна цього Договору визначається як сума вартості всієї правової допомоги, відповідно до підписаних Сторонами Актів приймання-передачі наданої правової допомоги за цим Договором протягом строку його дії.

У Додатковій угоді від 01.02.2021 року №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021 року, сторонами узгоджено вартість правової допомоги, що надається, у тому числі, щодо судово-претензійної роботи: підготовка позовної заяви, відповіді на відзив, відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, зустрічного позову, апеляційної скарги, касаційної скарги (в незалежності від витраченого часу) 5000,00 грн. (а.с. 217-218 т.1).

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Проте, надані документи не містять посилання, яким саме адвокатом здійснювалась правова допомога (договір на правову допомогу укладений з Адвокатським бюро, акт приймання передачі наданої правової допомоги складений та підписаний між ТОВ «Груп Інтрей» та Адвокатським бюро).

Розрахунок суми гонорару, рахунок-фактура та акт приймання передачі наданої правової допомоги не містять обсягу виконаних послуг та витраченого часу.

Аналізуючи наведені вище докази стосовно правничої допомоги, апеляційний суд зазначає, що наданими доказами частково підтверджено обсяг витрат позивача на правничу допомогу у цій справі.

Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, яка не є складною та відсутність належного обґрунтування зазначеної в заяві суми, апеляційний суд вважає, що заявлені в заяві витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень не є співмірними зі складністю адміністративної справи та часом, витраченим на надання правової допомоги, а також не підтверджені належним чином, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви в розмірі 1000 грн..

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 гривень, колегія суддів зазначає про таке.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства та надані позивачем докази стосовно понесених витрат на правничу допомогу, апеляційний суд зазначає, що заявлена сума витрат за надання правничою допомоги, а саме - підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №280/4740/22 є неспірозмірною, завищеною та необгрунтованою.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вказана справа розглядалась як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції порядку письмового провадження, будь-яких додаткових доказів або пояснень у позивача не витребовувалося, справа є нескладною, а спірні правовідносини - поширеними та типовими.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу фактично дублюють висновки суду першої інстанції та позицію позивача, викладену у позовній заяві.

Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, яка не є складною та відсутність належного обґрунтування зазначеної в заяві суми, апеляційний суд вважає що заявлені в заяві витрати на правову допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 5000 гривень не є співмірними зі складністю адміністративної справи та часом, витраченим адвокатом на надання правової допомоги, а також не підтверджені належним чином, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Проте, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити частково вимоги апеляційної скарги відповідача та змінити в цій частині рішення суду першої інстанції.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/4740/22 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/4740/22 змінити.

В абзацах двадцять другому та двадцять третьому резолютивної частини рішення слова та цифри « 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок)» замінити словами та цифрами « 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 гривень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко