Справа № 620/3530/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/3530/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/3530/23 шляхом встановлення терміну для надання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області звіту про виконання ним рішення суду.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/3530/23.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача необхідно відмовити, враховуючи таке.

Листом від 26.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі №620/3530/23 було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» про розмір грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. Різниця пенсії на виконання вказаного рішення суду за період з 01.12.2019 по 31.07.2023 складає 263919,84 грн. Виплата зазначеної суми буде проведена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. З 01.08.2023 пенсія позивачу виплачується на виконання рішення суду в розмірі 24656,36 грн.

Відповідно до розрахунку пенсії від 06.09.2023 підсумок пенсії з надбавками складає 29638,39 грн, а з урахуванням максимального розміру - 24656,36 грн.

Суд вказує, що відповідно до частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Водночас зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд зазначає, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень Законом України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 01.02.2021 у справі № 9901/226/19.

Відповідно до матеріалів справи, за заявою представника позивача 07.08.2023 судом було виписано виконавчий лист на примусове виконання рішення суду.

Наведене свідчить про існування у позивача об`єктивної можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наміру відповідача ухилятися від виконання судового рішення у межах виконавчого провадження та доказів застосування державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, зважаючи на можливість його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, а суд таких підстав не встановив.

При цьому, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу наведених норм права та фактичних обставини справи, суд вважає, що визначені статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України правові підстави для встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення відсутні, а тому у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-242, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №620/3530/23 відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 29.11.2023.

Суддя О.В. Заяць