Справа № 160/25342/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/25342/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року (головуючий у першій інстанції Жукова Є.О.) в адміністративній справі №160/25342/21 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСОН ЮК» про зобов`язання підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі позивач, податковий орган, ГУДПС) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСОН ЮК» (далі відповідач, ТОВ «ЕКСОН ЮК»), в якому просило: підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ЕКСОН ЮК" (), застосованого рішенням ГУ ДПС у Миколаївській області від 01.12.2021 р. №25, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 1-Н.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з таким рішенням, подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 26 листопада 2021 року ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі п.п. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України прийнято наказ №2131-n «Про проведення фактичної перевірки», яким наказано провести фактичну перевірку ТОВ «ЕКСОН ЮК» (код за ) за адресою здійснення діяльності: вул. Космонавтів, буд.І-Н, м. Миколаїв з 29 листопада 2021 року тривалістю 10 діб. Наказом визначено провести перевірку за період діяльності з 12.03.2021 року по дату закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

На підставі наказу ГУ ДПС у Миколаївській області від 26.11.2021 року №2131-n та відповідно до направлень на перевірку від 26.11.2021 року №2847/14-29-09-02-10, №2848/14-29-09-02-10 посадові особи ГУ ДПС у Миколаївській області прибули для проведення фактичної перевірки ТОВ «ЕКСОН ЮK» за адресою: вул. Космонавтів, буд.І-Н, м. Миколаїв.

29.11.2021 року о 16год. 15хв. представнику JOB «ЕКСОН ЮК» Долгову Антону Геннадійовичу, були вручені копія наказу на проведення фактичної перевірки №2131- п від 26.11.2021 року, направлення на перевірку від 26.11.2021 року №2847/14-29-09- 02-10, №2848/14-29-09-02-10 та пред`явлено службові посвідчення.

Після чого, посадовим особам ДПС у Миколаївській області було відмовлено в допуску до проведення фактичної перевірки, про що посадовими особами контролюючого органу складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки від 29.11.2021 року №1798/14-29-09-02/42616474.

Таким чином, станом на 01.12.2021 року фактична перевірка ТОВ «ЕКСОН ЮК» не розпочата.

Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 ПК України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.

Зверненню контролюючого органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, встановлена статтею 94 ПК України, відповідно до якої контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає в обмеженні або забороні платнику податків у реалізації прав розпорядження або користування його майном. Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (п. 94.1).

КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного) (частина перша статті 12).

Відтак, контролюючий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. При розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Крім того, КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ (глава 11) та порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ (5-2 цієї глави). Статтею 283 України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

Податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві). Законодавцем визначено, що в порядку ст.283 КАС України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 КАС України у зв`язку з наявністю спору про право.

Відмова у відкритті провадження відповідно до частини п`ятої цієї статті дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження, але таке звернення можливе і без попереднього звернення до суду в порядку, визначеному статтею 283 КАС України, адже спір про право, зокрема, може виникнути і на етапі застосування адміністративного арешту податковим органом, а тому, звернення до суду з заявою відповідно до статті 283 КАС України в такому випадку може бути недоцільним.

Законодавцем встановлено, що суд повинен перевірити обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна, та в разі наявності спору про право, такий розгляд здійснюються в загальному позовному провадженні. Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття З КАС України).

Відтак, здійснюючи розгляд справи в порядку загального провадження, суд зобов`язаний перевірити дотримання критеріїв, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України з метою досягнення основного завдання адміністративного судочинства - справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спору у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

26.11.2021 року ГУ ДПС у Миколаївській області на виконання п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, ПК України був виданий наказ №2131-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЕКСОН ЮК», яким було зобов`язано працівників ГУ ДПС у Миколаївській області провести фактичну перевірку ТОВ «ЕКСОН ЮК», за адресою здійснення діяльності: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 1-Н, з 29.11.2021 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

Працівниками відділу контролю за виробництвом та обігом пального управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Миколаївській області на підставі наказу від 26.11.2021 року №2131-п та направлень на перевірку від 26.11.2021 року №2848/14-29-09-02- 10, від 26.11.2021 р. №2847/14-29-09-02-10 було встановлено факт відмови TOB «ЕКСОН КЖ» у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, про що складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки від 29.11.2021 року №1798/14-29-09-02-12/42616474.

Таким чином, станом на 01.12.2021 року фактична перевірка ТОВ «ЕКСОН КЖ» не розпочата.

Фахівцями ЕУ ДПС у Миколаївській області було складено акт про відмову в допуску до проведення/відмову проведення фактичної перевірки від 29.11.2021 року № 1798/14-29-09-02-12/42616474.

ГУ ДПС у Миколаївській області 01.12.2021 р. було прийнято рішення № 25 про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків до ТОВ «ЕКСОН ЮК».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що з урахуванням того, що застосування адміністративного арешту майна відповідача за рішенням керівника контролюючого органу (його заступника) відбулося 01.12.2021 р., а позов до суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту поданий позивачем 13.12.2021 р., тобто зі спливом 96 годин, встановлених законом для такої перевірки, суд приходить до висновку, що арешт майна відповідача є припиненим відповідно до вимог п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України, у зв`язку з чим у адміністративного суду відсутні правові підстави для перевірки обґрунтованості рішення від 01.12.2021 р. за яким застосовано адміністративний арешт майна ТОВ «ЕКСОН ЮК».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 вказаного Кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, як, зокрема: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, арешт на кошти платника податків може накладатися за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 94.3 та 94.4 ст. 94 Кодексу арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.5 ст. 94 вказаного Кодексу визначено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 Кодексу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

- платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

- іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Кодексу арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Пунктом 94.11 ст. 94 Кодексу визначено, що рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 Кодексу припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку, що за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих самих підстав.

Отже, у разі відсутності протягом строку, визначеного пунктом 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.19 цієї статті адміністративний арешт майна платника податків припиняється в силу закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 16 грудня 2020 року у справі №820/5045/18, від 10.07.2020 року справа № 820/1508/17, від 04 серпня 2022 року справа № 820/5120/18, від 09 серпня 2022 року справа № 2040/7800/18, від 09 серпня 2022 року справа № 820/5042/18, від 13 вересня 2022 року справа №805/4033/17-а, від 22 грудня 2022 року справа № 2040/7898/18, від 30 червня 2023 року справа № 817/1512/16, від 12 липня 2023 року справа № 640/1795/20.

Рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ЕКСОН ЮК» прийнято в.о. заступником начальника Головного управління ДПС у Миколаївській області 01.12.2021 р.

З даною позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту позивач звернувся 13.12.2021 р.

Тобто з моменту застосування за вказаним рішенням адміністративного арешту майна ТОВ «ЕКСОН ЮК» - 01.12.2021 р. до моменту звернення до суду з даним позовом -12.12.2021 р. сплинуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки.

Оскільки податковим органом рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (відповідача) прийнято 01.12.2021 року, і з часу його прийняття минуло 96 годин, що встановлені п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України для його перевірки, тому відповідно до положень пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 вказаного Кодексу застосований адміністративний арешт вважається припиненим.

При цьому адміністративний арешт вважався припиненим вже станом на час звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки позивач звернувся з позовом лише 13.12.2021 року.

Таким чином, суд погоджується з висновками суду, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року в адміністративній справі №160/25342/21 Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСОН ЮК» про зобов`язання підтвердити обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко