Справа № 200/3128/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року справа №200/3128/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Варбана Олександра Валентиновича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 09 серпня 2023 року) у справі № 200/3128/23 (суддя в І інстанції Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Варбана О.В. звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила:

- визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №82 від 27 лютого 2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 17 лютого 2023 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01 жовтня 1979 року по 04 січня 1980 року в дитячому садочку №151 м. Донецька, з 11 лютого 1980 року по 31 серпня 1981 року бібліотекаром в Донецькому державному університеті, з 29 липня 1982 року по 20 вересня 1984 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському заводі Скловиробів, з 23 жовтня 1984 року по 31 березня 1986 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні, з 14 липня 1986 року по 31 липня 1993 року на посаді педагога-організатора в ЖЕК №2, з 05 серпня 1993 року по 27 листопада 2000 року на посаді касира в Костянтинівській центральній районній лікарні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що звернулася до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надала всі необхідні документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області в призначенні пенсії за віком відмовлено. Оскаржуваним рішенням зазначено, що страховий стаж заявниці складає 20 років 05 місяців 23 дні, не зараховано певні періоди роботи та відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи. Вважає рішення відповідача в частині не зарахування періодів роботи протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується паспортом громадянки України серії НОМЕР_2 від 10.02.1998.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.02.2023 №82 в призначенні позивачці пенсії за віком відмовлено. В оскаржуваному рішенні зазначено, що вік заявниці: 60 років 08 місяців 05 дні; страховий стаж: 20 років 05 місяців 23 дні. Не зараховані періоди роботи з 01.10.1979 по 04.01.1980 в дитячому садочку № 151 м. Донецьк; з 11.02.1980 по 31.08.1981 бібліотекарем в Донецькому державному університеті; з 29.07.1982 по 20.09.1984 на посаді бухгалтера в Костянтинівському заводі «Скловиробів»; з 23.10.1984 по 31.03.1986 на посаді бухгалтера в Костянтинівському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні; з 14.07.1986 по 31.07.1993 на посаді педагога-організатора в ЖЕК №2; з 05.08.1993 по 27.11.2000 на посаді касира в Костянтинівській центральній районній лікарні згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_3 від 10.06.2022, оскільки записи передують даті заповнення трудової книжки, занесені з порушенням вимог п. 5.3, 5.6 Інструкції № 162, яка кореспондується з вимогами Інструкції № 58 від 29.07.1993; період навчання з 01.09.1982 по 21.06.1989 згідно диплому НОМЕР_4 від 21.06.1989, оскільки термін навчання перебільшує встановлений законодавством строк здобуття освіти; не зарахований період підвищення кваліфікації на курсах з 02.07.2003 по 26.07.2003 згідно свідоцтва № 1382 від 27.07.2003, оскільки у свідоцтві зазначена вечірня форма навчання. Право на призначення пенсії може бути переглянуто за умови підтвердження неврахованих періодів роботи, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх прав.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В свою чергу, порядок ведення трудових книжок визначається наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58), відповідно до пункту 1.1 якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В період оформлення трудової книжки позивачки був чинним Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 № 162 (надалі - Інструкція № 162).

Так, пунктом 1.1 Інструкції № 162 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Згідно з пунктом 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Відповідно до пункту 5.2 Інструкції № 162, яка кореспондується з вимогами Інструкції №58 від 29.07.1993, дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділі Відомості про роботу, Відомості про нагородження і Відомості про заохочення при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Згідно із пунктом 5.3 Інструкції № 162, яка кореспондується з вимогами Інструкції № 58 від 29.07.1993, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділі Відомості про роботу у графі 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу, у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій проводиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Згідно з пунктом 5.6 Інструкції № 162, яка кореспондується з вимогами Інструкції №58 від 29.07.1993, дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник.

Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дублікат трудової книжки ОСОБА_1 оформлено з порушенням вимог Інструкції № 162. Разом із цим, як вказувалось вище, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. Однак, позивачем будь-які документи на підтвердження власного стажу роботи не додано ані до пенсійного органу, ані до суду.

Місцевий суд погодився з твердженням позивачки про те, що заповнення трудової книжки або, як в розглядуваному випадку дублікату трудової книжки, покладається на посадових осіб підприємства, а позивач, як працівник не несе відповідальності за правильність внесення даних до трудової книжки.

Проте, як зазначено судом вище, якщо працівник до влаштування на підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділі Відомості про роботу у графі 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Будь-яких документів, що підтверджують спірні періоди роботи, як і диплому про закінчення вищого закладу, позивачем до суду не надано, а судом обставини роботи та навчання позивача у спірний період не встановлено.

Відтак, позовні вимоги про визнання незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №82 від 24 лютого 2023 року про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 17 лютого 2023 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01 жовтня 1979 року по 04 січня 1980 року в дитячому садочку №151 м. Донецька, з 11 лютого 1980 року по 31 серпня 1981 року бібліотекаром в Донецькому державному університеті, з 29 липня 1982 року по 20 вересня 1984 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському заводі Скловиробів, з 23 жовтня 1984 року по 31 березня 1986 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні, з 14 липня 1986 року по 31 липня 1993 року на посаді педагога-організатора в ЖЕК №2, з 05 серпня 1993 року по 27 листопада 2000 року на посаді касира в Костянтинівській центральній районній лікарні, задоволенню не підлягають.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, надавши при цьому документи щодо підтвердження неврахованих періодів роботи.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова оклегія апеляційного суду.

Так, фактично погодившись з твердженням сторони позивача, що заповнення дублікату трудової книжки покладається на посадових осіб підприємства, суд першої інстанції переклав провину саме на працівника, який, на думку суду, не надав підтверджуючих документів.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При поданні заяви про призначення пенсії за віком позивачкою було подано належними чином заповнений дублікат трудової книжки НОМЕР_3 від 10 червня 2022 року, відповідно до якої маються наступні записи про спірні періоди роботи:

- з 01 жовтня 1979 року по 04 січня 1980 року на посаді «нені» в дитячому садочку №151 районо м. Донецька;

- з 11 лютого 1980 року по 31 серпня 1981 року на посаді «бібліотекаря» в Донецькому державному університеті;

- з 29 липня 1982 року по 20 вересня 1984 року на посаді «бухгалтера в Костянтинівському заводі Скловиробів;

- з 23 жовтня 1984 року по 31 березня 1986 року на посаді «бухгалтера» в Костянтинівському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні;

- з 14 липня 1986 року по 31 липня 1993 року на посаді педагога-організатора в ЖЕК №2;

- з 05 серпня 1993 року по 27 листопада 2000 року на посаді касира в Костянтинівській центральній районній лікарні.

З 29.07.1993 року набула законної сили Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Порядок видачі та заповнення дублікату трудової книжки регулюється Розділом 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58.

Пунктом 5.1 Інструкції визначено, що особа, яка загубила трудову книжку вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Пунктом 5.2 Інструкції визначено, що дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пункт 5.3 Інструкції визначає, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Так останнє місто роботи позивачки є Структурний підрозділ «Маріупольське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, що трудова книжка знаходилася у відділі кадрів даного підприємства.

Як відомо, м. Маріуполь було захоплено та зараз не знаходиться під контролем української влади, а Маріупольське вагонне депо зазнало ракетних обстрілів та згоріло (в тому числі будівля адміністрації де зберігалися трудові книжки).

Відповідно до п.5.5 Інструкції, якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).

Таким чином, заповнення трудової книжки або, як в цьому випадку, дублікату трудової книжки, покладається на посадових осіб підприємства, а працівник не несе відповідальності за правильність внесення даних до трудової книжки, та це не може бути підставою для неврахування періодів трудової діяльності до страхового стажу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Також суд першої інстанції не звернув уваги на твердження позивачки, що відповідачем не заперечуються факти роботи, які внесені до трудової книжки, оскільки бухгалтерією підприємства та власником її трудову книжку було оцифровано, та оцифрований варіант трудової книжки є в органах пенсійного фонду.

В матеріалах справи міститься засвідчена підприємством оцифрована копія трудової книжки.

Дублікат трудової книжки було видано та в нього було внесені записи саме з оцифрованої трудової книжки.

З огляду на вказані факти, відмова ГУ ПФУ в Донецькій області у зарахуванні спірних періодів стажу є неправомірною, а висновки, викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року по справі 200/3128/23, є хибними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду за те, що вимоги позивача фактично задоволені, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 858,88 грн підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

За подачу апеляційної скарги позивачка була звільнена ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Варбана Олександра Валентиновича задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 200/3128/23 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №82 від 27 лютого 2023 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 17 лютого 2023 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01 жовтня 1979 року по 04 січня 1980 року в дитячому садочку №151 м. Донецька, з 11 лютого 1980 року по 31 серпня 1981 року бібліотекаром в Донецькому державному університеті, з 29 липня 1982 року по 20 вересня 1984 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському заводі Скловиробів, з 23 жовтня 1984 року по 31 березня 1986 року на посаді бухгалтера в Костянтинівському районному дорожньому ремонтно-будівельному управлінні, з 14 липня 1986 року по 31 липня 1993 року на посаді педагога-організатора в ЖЕК №2, з 05 серпня 1993 року по 27 листопада 2000 року на посаді касира в Костянтинівській центральній районній лікарні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 коп.

Повне судове рішення 28 листопада 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук