Справа № 280/840/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/840/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 ( суддя першої інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/840/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не поновлення ОСОБА_1 на військовій службі та невиплаті йому грошового забезпечення;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі з 18 вересня 2022 року;

зобов`язати військову частина НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 18 вересня 2022 року до дати ухвалення судового рішення по даній справі;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 16 січня 2023 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в межах повноважень розглянути рапорт ОСОБА_1 в частині вирішення питання про переміщення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 .

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про бездіяльність відповідача щодо непоновлення позивача на військовій службі та виплати йому грошового забезпечення протиправною. Просить суд зобов`язати відповідача поновити позивача на військовій службі та виплатити йому належне грошове забезпечення за час необґрунтованого призупинення військової служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не продовження військової служби та дії контракту ОСОБА_1 , з 20 вересня 2022 року, дати набрання законної сили вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року по кримінальній справі №183/4631/22, яким ОСОБА_1 визнано винним у злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 продовжити військову службу та дію контракту ОСОБА_1 , з 20 вересня 2022 року, дати набрання законної сили вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року по кримінальній справі №183/4631/22, яким ОСОБА_1 визнано винним у злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом не визначено правові підстави для поновлення дії контракту в порушення вимог інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 без копії вироку суду що набрав законної сили. Так, відповідно пп.7 п.1.5 розділу І інструкції зазначено, що встановлення, зміна, призупинення або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами по особовому складу у військових частинах, здійснюються за рішеннями судів, що набрали законної сили, та наказами посадових осіб про накладення дисциплінарних стягнень, виданих згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Накази по особовому складу щодо встановлення правових відносин з громадянами України видаються з урахуванням їх відповідності вимогам до кандидатів на посади, визначеним Міністерством оборони України. Також судом не взято до уваги Розділ XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, копію судового рішення, виготовлену в суді, засвідчує відповідальна особа апарату суду та скріплює печаткою суду із зазначенням дати. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. А в разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівник апарату суду робить відмітку на копії, що видається чи надсилається. Станом на сьогодні позивач до військової частини доповіді безпосередньо до командування та копію вироку, що набрав законної сили, відповідно встановлених вимог законодавства, не надавав. Відповідно не має правових підстав для поновлення дії контракту ОСОБА_1 .

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з Міністерством оборони України укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 27 травня 2021 року.

Позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти.

07.07.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №186 прапорщика ОСОБА_1 , командира 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти військовій частині НОМЕР_1 , який 28 червня 2022 року самовільно залишив частину, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.07.2022 №102-РС увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , припинено виплату грошового забезпечення та знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2022 №206, військову службу, дію контракту позивача призупинено з 07 липня 2022 року в зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 року по кримінальній справі №183/4631/22 ОСОБА_1 визнано винним у злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 4180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень вирок суду у справі №183/4631/22 від 18.08.2022, набрав законної сили 20.09.2022.

16 січня 2023 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом, в якому просив поновити його на військовій службі, виплатити йому належне грошове забезпечення за час неправомірного призупинення військової служби та перемістити його для подальшої служби до військової частини НОМЕР_2 . У матеріалах справи міститься письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на подальше проходження військової служби позивачем у військовій частині НОМЕР_2 . Термін дії письмової згоди три місяці.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо поновлення позивача на військовій службі та виплати йому грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

31 травня 2023 року відповідачем надана відповідь на рапорт позивача. Відповідач посилаючись, зокрема, на відсутність інформації про стан виконання вироку суду яким ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді штрафу, зазначає про неможливість прийняття обґрунтованого рішення щодо звернення позивача.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржується виключно в частині задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ст. 308 КАС України.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено відповідними: Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, в тому числі під час воєнного стану, здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ, в редакції чинній станом на час видання спірного у наказу, військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення).

Згідно п. 144-1 Положення, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

При цьому, згідно з положеннями ч.2 ст.24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

Так, судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 року по кримінальній справі №183/4631/22 ОСОБА_1 визнано винним у злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 4180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень вирок суду у справі №183/4631/22 від 18.08.2022, набрав законної сили 20.09.2022.

16.01.2023 позивач звернувся з рапортом про поновлення на службі за контрактом, виплату грошового забезпечення, переміщення до іншої військової частини, проте рапорт позивача розглянутий Військовою частиною НОМЕР_1 31 травня 2023, вже під час перебування адміністративної справи у провадженні суду першої інстанції.

Посилання відповідача як підставу для не вирішення питання про поновлення дії контракту позивачу за відсутності інформації набрання законної сили вказаним вироком є протиправними, оскільки така інформація є у відкритому доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень, та є загальнодоступною.

Крім того, відповідачу було відомо про наявність вироку у справі №183/4631/22 від 18.08.2022, копія вироку подавалась позивачем як разом з рапортом від 16.01.2023, так із позовною заявою у цій справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що оскільки вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 року по кримінальній справі №183/4631/22, яким ОСОБА_1 визнано винним у злочині, передбаченому ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 4180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, від 18.08.2022, набрав законної сили 20.09.2022, з дня набрання законної сили цим рішенням суду, відсутні підстави, які слугували підставою для зупинення військової служби та дії контракту ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2023 в адміністративній справі №280/840/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 14 листопада 2023 року та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров