Справа № 520/18193/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 листопада 2023 року № 520/18193/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 , правонаступником якого є позивачка, з 10.03.2022 по 04.05.2022 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_3 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу та окладу за військове звання, з 10.03.2022 по 04.05.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум на користь позивачки як правонаступника ОСОБА_3 .

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати надбавки за вислугу років ОСОБА_3 , правонаступником якого є позивачка, з 10.03.2022 по 04.05.2022.

- зобов`язати відповідача нарахувати надбавку за вислугу років в розмірі 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням у складі грошового забезпечення ОСОБА_3 , з 10.03.2022 по 04.05.2022, та провести виплату на користь позивачки як правонаступника ОСОБА_3 .

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати при звільненні одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення ОСОБА_3 за кожний повний календарний рік служби.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці як правонаступнику ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення ОСОБА_3 станом не день звільнення з військової частини НОМЕР_1 за кожний повний календарний рік служби".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Аналогічні положення містить ч.2 ст.62 СК України, відповідно до якої об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Отже, ОСОБА_4 є правонаступницею ОСОБА_3 в частині отримання невиплаченого йому грошового забезпечення, в тому числі у зв`язку з неправильним його обрахунком.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2023 №1689/151 усі запитувані документи щодо ОСОБА_3 наявні в розпорядженні ТЦК та СП, а військова частина НОМЕР_1 інформацією не володіє.

Відповідно до листа Харківського ОТЦК та СП від 29.06.2023 №892/ВФЗ всі документи щодо ОСОБА_3 перебувають у в/ч НОМЕР_1 .

Вказує, що є спірним питанням є виплата ОСОБА_3 грошового забезпечення з 10.03.2022 по 04.05.2022 у неповному розмірі, а саме його розрахунок без врахування прожиткового мінімуму на 01.01.2022.

Також позивачка додатково до заявлених вимог щодо перерахунку грошового забезпечення вказує, що за час служби ОСОБА_3 взагалі не виплачена надбавка за вислугу років та не виплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби. Так, з наявних документів вбачається, що ОСОБА_3 попередньо проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 18.07.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 - покійний чоловік ОСОБА_4 , проходив військову службу у Військової частини НОМЕР_1 . На момент загибелі перебував на посаді бойового медика 2 стрілецького взводу стрілецької роти 2 військової частини НОМЕР_1 .

20 травня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 05/200, штаб-сержанта ОСОБА_3 , бойового медика 2 стрілецького взводу стрілецької роти 2 військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації в ході чергового танкового обстрілу та обстрілу ворожої артилерії отримав поранення несумісні з життям у смт. Старий Салтів, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 04.05.2022.

Позивачка звернулась засобами електронного зв`язку до відповідача стосовно не виплати військовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення її чоловікові, ОСОБА_3 .

На вказаний запит повідомлено наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2022 № 4 ОСОБА_3 з 10.03.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

За березень 2022 року ОСОБА_3 виплачено:

- грошове забезпечення в сумі 9 789,55 грн., кошти зараховані 12.04.2022 на картковий рахунок;

- додаткова винагорода в сумі 20 970,97 грн., кошти зараховані 20.04.2022 на картковий рахунок.

За квітень 2022 року ОСОБА_3 виплачено:

- грошове забезпечення в сумі 14 528,60 грн., кошти зараховані 06.05.2022 на картковий рахунок. З 04.05.2022 року виплата грошового забезпечення ОСОБА_3 призупинена у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, належне до виплати грошове забезпечення по зверненню буде виплачене членам сім`ї загиблого військовослужбовця.

Позивачка, не погоджуючись, з розміром нарахуванням грошового забезпечення загиблого ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону №2011-XII).

Як встановлено ч. 1 ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (надалі Порядок № 260) у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п.2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.

Виходячи із змісту зазначених норм права, до складу спадщини входять виплати, нараховані особі, але не отримані нею за життя.

Відповідно до стаття 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно матеріалів справи наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 05/200 від 20 травня 2022 року, штаб-сержанта ОСОБА_3 , бойового медика 2 стрілецького взводу стрілецької роти 2 військової частини НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації в ході чергового танкового обстрілу та обстрілу ворожої артилерії отримав поранення несумісні з життям у смт. Старий Салтів, у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 04.05.2022.

Відповідно до довідки щодо наданої відповідачем відповіді на запит позивачки, судом встановлено, що за березень 2022 року ОСОБА_3 виплачено:

- грошове забезпечення в сумі 9 789,55 грн., кошти зараховані 12.04.2022 на картковий рахунок;

- додаткова винагорода в сумі 20 970,97 грн., кошти зараховані 20.04.2022 на картковий рахунок.

За квітень 2022 року ОСОБА_3 виплачено:

- грошове забезпечення в сумі 14 528,60 грн., кошти зараховані 06.05.2022 на картковий рахунок.

ОСОБА_3 не звертався під час проходження служби у спірний період ані до Військової частини НОМЕР_1 , ані до суду щодо визначення та нарахування грошового забезпечення, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, нарахування та виплати надбавки за вислугу років у спірний період та інших виплат відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», матеріали справи не містять доказів протилежного.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 , відповідні суми грошового забезпечення, з приводу донарахування яких її чоловіку, звернулась до суду ОСОБА_4 , не були нараховані ОСОБА_3 , а останній не звертався до Військової частини НОМЕР_1 або до суду щодо їх донарахування, то зазначені у позові суми не є такими, що увійшли до складу спадщини.

Аналогічний правовий підхід щодо встановлення права на спадкування сум пенсії, допомоги на поховання застосовується Верховним Судом та Восьмим апеляційним адміністративним судом (постанова Верховного Суду від 31 травня 2018 року у справі № 686/16735/16-ц, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 380/6338/20).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на перерахунок суми грошового забезпечення з нарахуванням відповідних сум, а тому позивачці слід відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 листопада 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.