Справа № 351/714/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 351/714/23 пров. № А/857/12195/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Качмара В.Я., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року у справі № 351/714/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хомина Юрія Володимировича про скасування постанови (рішення суду першої інстанції прийнято суддею Собко В.Я. м. Снятин Івано-Франківської області 30.05.2023), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 1), лейтенанта Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Хомина Юрія Володимировича (далі відповідач 2), про визнання протиправними дій поліцейського Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області Хомина Ю.В., скасування постанови від 14.03.2023 року серії АЕС № 6675815 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн та закриття провадження по справі.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач 1, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що наявними у справі доказами підтверджується вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Також зазначає, що частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено вичерпний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ. Таким чином, суд першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень неправомірними.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в порядку, визначеному частиною першою статті 268 КАС України, позивач телефонограмою, відповідач шляхом повідомлення на електронну пошту, але в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили.

Згідно частин другої та третьої статті 268 КАС України Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою лейтенанта УПП в Івано-Франківській області Хомин Ю.В. від 13.03.2023 року серії АЕС № 6675815 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що 13.03.2023 року о 23 годині 43 хвилин у м. Снятин водій керував транспортним засобом, обладнаним ременем пасивної безпеки, при цьому не був пристебнутий, чим. Порушив пункт 2.3а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Вважаючи винесену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З наданого відповідачем 1 відеозапису встановлено, що 13.03.2023 року близько 23:43 год. позивач керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz» ML реєстраційний номер НОМЕР_1 , одразу ж після зупинки ТЗ, водій (позивач) вийшов з автомобіля до працівників поліції. Факт вчинення інкримінованого правопорушення керування позивачем транспортним засобом без використання ременів безпеки на відеозаписі не зафіксовано.

Також з відеозапису вбачається, що один із працівників поліції, які зупинили автомобіль позивача, звертає увагу на наявність «заглушок» ременів безпеки. При цьому на відеозаписі не зафіксований факт наявності таких «заглушок».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що навіть наявність подібних «заглушок» не є належним доказом того, що позивач по справі здійснював керування свого транспортного засобу не пристебнутим ременем безпеки.

Тому апеляційний суд відкидає доводи апелянта на те, що скоєння адмінправопорушення було зафіксоване належним чином.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. До цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

Щодо покликання апелянта на те, що суд першої інстанції у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень неправомірними, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови від 14.03.2023 року серії АЕС № 6675815, а в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій інспектора слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати в частині визнання протиправними дій поліцейського Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області Хомина Ю.В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2023 року серії АЕС № 6675815 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, та прийняти у цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до відмови в задоволенні позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись частиною третьою статті 243, статтею 310, пунктом 1 частини першої статті 315, статтями 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року у справі № 351/714/23 скасувати в частині визнання протиправними дії поліцейського Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області, Хомин Ю.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, та прийняти у цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді В. Я. Качмар
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 28.11.2023