Справа № 560/3177/23
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 560/3177/23

адміністративне провадження № К/990/37573/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі № 560/3177/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

09.11.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі № 560/3177/23.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.07.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, з урахуванням доплати у розмірі 2000,00 грн, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №560/3177/23.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 залишено без руху апеляційну скаргу позивача та надано йому строк для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем було подано заяву про звільнення його від сплати судового збору, в обгрунтування якої він зазначив, що статтею 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за звернення із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 06.09.2023.

Відмовляючи у задоволення клопотання апеляційний суд з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 зазначив, що застосування положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено справляння судового збору за подання заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали цим Законом.

На виконання ухвали апеляційного суду від 06.09.2023, позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, з підстави визначеної пунктом 2 частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та повернуто апеляційну скаргу, оскільки скаржник у встановлений судом строк виявленого недоліку апеляційної скарги не усунув - не надав суду документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволення клопотання суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем до поданого клопотання не надано відповідних доказів в підтвердження зазначеної ним підстави для звільнення його від сплати судового збору, визначеної статтею 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Повертаючи апеляційну скаргу позивачеві, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не надав до суду документів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище (податкову декларацію про доходи, довідку про заробітну плату, пенсію, стипендію тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір"(далі - Закон №3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону №3674-VI, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліку апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 296, 298, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 у справі № 560/3177/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду