Справа № 480/13752/21
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 480/13752/21

адміністративне провадження № К/990/25634/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Губської О.А., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 480/13752/21

за позовом ОСОБА_1 до військової частини № НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дяченко Олексій Володимирович,

на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Сидоруком А.І.

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, ухвалену у складі колегії суддів: судді-доповідача - Курило Л.В., суддів: Бегунца А.О., Рєзнікової С.С.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просила:

1.1. визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

1.2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 75863,09 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум;

1.3. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4415,5 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078);

1.4. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4415,52 грн за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 включно в сумі 149415,50 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 з урахуванням раніше виплачених сум.

2. В обґрунтування позовних позивачка зазначає, що відповідачем невірно застосовано вимоги законодавства при здійсненні нарахування та виплаті їй індексації грошового забезпечення, а саме за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідач нарахував та виплатив позивачці індексацію грошового забезпечення, застосувавши базовий місяць - грудень 2015 року, а не січень 2008 року. За період з 01.03.2018 по 26.12.2020 відповідач виплатив позивачці поточну індексацію грошового забезпечення в сумі 4627,84 грн, а не щомісячну її фіксовану суму в розмірі 4415,84 грн.

Установлені судами фактичні обставини справи

3. Позивачку 26.12.2020 було виключено зі списків особового складу відповідача, що підтверджується наказом відповідача № 541-ОС від 24.12.2020.

4. За період з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачці було нараховано та виплачено відповідачем індексацію грошового забезпечення загальною сумою 14260,49 грн, із застосуванням у грудні 2015 року базового місяця - жовтень 2014 року, а у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - грудень 2015 року, що підтверджується довідкою відповідача.

5. Крім того, відповідач нарахував та виплатив позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2018 по 24.12.2020 загальною сумою 4627,84 грн, із розрахунку сум щомісячної індексації (71,08 + 71,08 + 71,08 + 134,47 + 134,47 + 134,47 + 134,47 + 206,72 + 206,72 + 206,72 + 206,72 + 206,72 + 216,51 + 216,51 + 216,51 + 216,51 + 216,51 + 216,57 + 216,51 + 226,29 + 226,29 + 226,29 + 226,29 + 226,29 + 196,10), із застосуванням базового місяця - березень 2018 року, що підтверджується витягом відповідача з розрахунково-платіжної відомості нарахованої та виплаченої індексації.

6. Позивачка уважає, що відповідач неправильно здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, не застосувавши базовий місяць для її обрахунку - січень 2008 року, та не здійснив нарахування та виплату щомісячної фіксованої індексації у розмірі 4415,52 грн у період з 01.03.2018 по 26.12.2020, чим порушив права позивачки.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

7. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

7.1. визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у грудні 2015 року базового місяця - жовтень 2014 року, у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базового місяця - грудня 2015 року;

7.2. зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 28.02.2018, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

7.3. у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено;

7.4. у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення відмовлено.

8. Задовольняючи позов в означеній частині, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців мало місце у січні 2008 року, то для розрахунку індексації з 01.12.2015 цей місяць і є базовим, а обчислення індексу споживчих цін слід проводити з лютого 2008 року.

8.1. Таким чином, суд цієї інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії відповідача щодо застосування для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачки у грудні 2015 року базового місяця - жовтень 2014 року, а у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 - грудень 2015 року.

8.2. З огляду на вищевказане суд також зазначив про наявність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 28.02.2018, із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

8.3. При цьому, суд першої інстанції вказав на передчасність вимоги про визначення конкретної суми індексації грошового забезпечення, оскільки повноваження щодо обрахунку індексації у період з 01.12.2015 по 28.02.2018, відповідно до Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача.

8.4. Крім того, на думку суду передчасною є також вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію з компенсацією сум податку з доходу фізичної особи.

8.5. Поруч із цим, суд цієї інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки і в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.12.2020, в тому числі, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4415,52 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, оскільки, на думку суду, її права у цій частині вимог порушені не були.

8.6. Зокрема, суд зазначив, що для вирішення вказаних позовних вимог позивача має значення розмір індексації грошових доходів позивача, який міг би бути виплачений позивачу у березні 2018 року за умови відсутності підвищення посадових окладів військовослужбовців, та розмір підвищення грошового доходу позивача за березень 2018 року.

8.7. Відтак, беручи до уваги те, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, то, на думку суду першої інстанції, неможливо порівняти розмір підвищення грошового доходу з сумою індексації, що склалася у місяці підвищення доходу для встановлення наявності підстав для застосування абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, а відтак вищевказані вимоги позивача в цій частині є передчасними.

9. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 480/13752/21 змінено в частині мотивів відмови в позові про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4415,52 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 включно у сумі 149415,50 грн відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, виклавши його в редакції цієї постанови. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

9.1. Змінюючи мотиви суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.12.2020, в тому числі, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4415,52 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд апеляційної інстанції вказав на безпідставність доводів позивачки у цій частині.

9.2. Так, судом цієї інстанції зазначено, що згідно із сформованою Верховним Судом позицією у цій категорії спорів, викладеною у постановах від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 з 01.12.2015 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

9.3. Отже, за висновком суду апеляційної інстанції для нарахування позивачці суми індексації-різниці грошового забезпечення з 01.03.2018 по 26.12.2020 з`ясуванню підлягають обставини, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078; встановлення, чи порушене право позивачки на отримання суми індексації-різниці грошового забезпечення за указаний період, а якщо порушене, то яка сума належить до перерахунку й виплати з боку відповідача за указаний період, що судом першої інстанції зроблено не було.

9.4. Врахувавши підходи щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, які сформовані Верховним Судом у вищенаведених постановах, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки у березні 2018 року сума на яку збільшилося грошове забезпечення позивачки з урахуванням саме сталих складових (7489,80 грн) порівняно з лютим 2018 року є більшою ніж 4463,15 грн (сума можливої індексації у березні 2018 року), то ОСОБА_1 не має право на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 26.12.2020.

9.5. У підсумку суд апеляційної інстанції зазначив, що погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати фіксованої суми індексації за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 в розмірі 4415,52 грн, а також визначення конкретної суми індексації, яка підлягає стягненню, проте з інших підстав та мотивів, у зв`язку з чим судове рішення підлягає зміні.

9.6. В частині задоволених судом першої інстанції позовних вимог, то суд апеляційної інстанції в цілому погодився із його висновками про наявність підстав для їх задоволення.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

10. Не погодившись із рішеннями судів першої апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Дяченко О.В., звернулася до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2023, у якій сторона позивачки просить оскаржувані рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

11. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що судами попередніх інстанцій при вирішенні спірних правовідносин застосовано положення пунктів 3, 4, 5, 6 Порядку № 1078 без урахування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 560/13302/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 03.05.2023 у справі № 160/10790/22 та від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22, згідно якого вказаними положеннями передбачено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині.

11.1. Скаржник указує, що судом першої та апеляційної інстанції при вирішенні спору не досліджено умови із якими пункти 3, 4, 5, 6 Порядку № 1078 пов`язують виплату індексації-різниці у фіксованому розмірі та не встановлено фактичні обставини справи, що мають значення для визначення суми індексації-різниці, а саме: (1)розмір грошового доходу позивачки в лютому 2018 року; (2)розмір грошового доходу позивачки в березні 2018 року; (3)грошовий дохід позивачки збільшився чи зменшився в березні 2018 року в порівнянні із лютим 2018 року; (4)розмір індексації грошового забезпечення в березні 2018 року при застосуванні базового місяця січень 2008 року.

11.2. Касатор наголошує, що на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення існувала правова позиція Верхового Суду, викладена у постановах від 28.09.2022 у справі № 400/1119/21, від 28.09.2022 у справі № 560/3965/21, згідно якої визначено, що суди при розгляді справ про виплату індексації грошового забезпечення мають дослідити розмір збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року, визначити суму індексації, яка припадає на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) при застосуванні базового місяця січень 2008 року та як наслідок визначити чи належить позивачу індексація починаючи з березня 2018 року.

11.3. Підкреслює, що у постанові Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22 суд касаційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, що починаючи з березня 2018 року сума індексації грошового забезпечення, з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у фіксованому розмірі до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

11.4. При цьому, за твердженнями сторони позивача, суд апеляційної інстанції дійшов безпідставних висновків, що у березні 2018 року сума на яку збільшилося грошове забезпечення позивачки з урахуванням сталих складових (7489,80 грн) порівняно з лютим 2018 року є більшою ніж 4463,15 грн (сума можливої індексації у березні 2018 року).

11.5. У цьому аспектів зазначає, що судом апеляційної інстанції врахував не всі складові грошового забезпечення, які мали постійний характер та виплачувалися позивачці протягом 4 років поспіль (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови служби - ризик для життя, надбавка за кваліфікацію, надбавка за доступ до державної таємниці, преміювання, надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна додаткова грошова винагорода), а вибіркові, при цьому судом навіть не зазначено за яким принципом обрано ці вибіркові складові грошового забезпечення, а просто зазначено суму збільшення - 7489,80 грн.

11.6. Крім того, касатор зазначає, що судом першої та апеляційної інстанцій проігноровано висновки Верховного Суду у постанові від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 щодо необхідності визначення у судовому рішенні загальної суми індексації грошового забезпечення належної до виплати за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

11.7. Так, у справі № 400/3826/21 Верховний Суд зауважив, що у позовній заяві позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних, розрахованих ним, сумах. Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту, на думку суду касаційної інстанції, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.08.2023 відкрите касаційне провадження за вказаною касаційної скаргою.

13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 28.11.2023 закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

14. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.08.2023 про відкриття касаційного провадження отримано відповідачем 03.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до «Електронного кабінету». Правом подати відзив на касаційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

15. За правилами частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.

17. Спір у цій справі виник у зв`язку із не нарахуванням та невиплатою військовою частиною у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачці (військовослужбовцю) індексації грошового забезпечення та за період 01.03.2018 по 26.12.2020 індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

18. Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

19. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

20. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

21. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

22. Згідно зі статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

23. Відповідно до статті 19 цього ж Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

24. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

25. Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

26. Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

27. Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII (у редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015, що діє з 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

28. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).

29. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини друга статті 5 Закону № 1282-XII).

30. За змістом частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.

31. Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

32. Кабінетом Міністрів України прийнято 30.08.2017 постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 (надалі - Постанова № 704).

33. Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

34. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).

35. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

36. Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

37. У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

38. З 01.12.2015 положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

39. Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну "базовий місяць" на "місяць підвищення доходу", ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

40. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 та від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а та від 17.01.2022 у справі № 420/15397/21, від 10.05.2022 у справі № 420/15397/21, з 01.12.2015 діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

41. У наведених постановах Верховний Суд зазначив, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2019 № 1013) є січень 2008 року.

42. При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що повноваження державних органів щодо визначення "місяця підвищення тарифних ставок (окладів)" для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

43. У цій справі частково задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 28.02.2018, суд першої інстанції, із висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що обчислення цієї індексації за спірний період відповідач має здійснити виходячи із місяця підвищення тарифної ставки (окладу) - січень 2008 року.

44. Поруч із цим, судами відмовлено позивачці в задоволенні позовних вимог про нарахування й виплату індексації грошового забезпечення у конкретних, розрахованих нею, сумах. Так, суд першої інстанції вказав на передчасність цієї вимоги, оскільки повноваження щодо обрахунку індексації у період з 01.12.2015 по 28.02.2018, відповідно до Порядку № 1078 та Закону № 1282-XII, покладається на відповідача.

45. Разом із тим, Верховний Суд у цій категорії спорів, зауважував, що такий спонукаючий спосіб захисту, враховуючи характер спірних правовідносин, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову (постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 06.07.2023 у справі № 560/6684/22, від 15.08.2023 у справі № 400/3784/22).

46. У цих постановах Верховний Суд підкреслював, що для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно перевірити обґрунтованість нарахованих ним сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

47. Наведена позиція ґрунтується на тому, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.

48. Отже, колегія суддів погоджується із доводами касаційної скарги про помилковість позиції судів попередніх інстанцій, що обчислення суми індексації відноситься до компетенції відповідача і суд не може визначати конкретну суму індексації.

49. Щодо "фіксованої" суми індексації, то слід зазначити, що у період існування спірних правовідносин (з 01.03.2018 по 26.12.2020) Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

50. Між тим, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

51. Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

51.1. сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

51.2. сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

51.3. у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).

52. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

53. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

54. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30.03.2023 про виправлення описки), від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 12.04.2023 у справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами, з урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

55. З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

56. У цих справах Верховний Суд внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

57. Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

58. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд зазначив, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року (А);

суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б);

чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

58.1. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.

58.2. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

58.3. Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

58.4. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.

59. Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

60. Суди попередніх інстанцій, вирішуючи позовні вимоги в частині права позивачки на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, дійшли протилежних висновків щодо наявності/відсутності підстав для їх задоволення.

61. Так, суд першої інстанції зазначив про передчасність цих вимог, позаяк відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а тому неможливо порівняти розмір підвищення грошового доходу із сумою індексації, що склалася у місяці підвищення доходу для встановлення наявності підстав для застосування абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078.

62. Суд апеляційної інстанції, врахувавши практику Верховного Суду щодо застосування абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078 у цій категорії спорів, зазначив про помилковість таких висновків суду першої інстанції та дійшов висновку, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивачки військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

63. Застосувавши визначений Верховним Судом у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21 підхід до розрахунку суми індексації-різниці грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції зазначив, що у березні 2018 року сума на яку збільшилося грошове забезпечення позивачки з урахуванням саме сталих складових (7489,80 грн) порівняно з лютим 2018 року є більшою ніж 4463,15 грн (розрахована судом можлива сума індексації у березні 2018 року).

64. При цьому, судом зауважено, що з урахуванням приписів абзацу 5 пункту 5 Порядку 1078, зміна тих видів грошового забезпечення, які за своєю природою не є сталою величиною, не впливає на обрахунок розміру індексації грошового забезпечення позивача.

65. Із змісту рішення суду апеляційної інстанції слідує, що такий розрахунок судом здійснено на підставі відомостей із особистої картки грошового забезпечення позивачки відповідно до яких із січня 2018 року по грудень 2018 року ОСОБА_1 у лютому 2018 року нараховано грошове забезпечення у розмірі 12519,52 грн, яке складається із: посадового окладу - 1180,00 грн, окладу за військовим званням - 120,00 грн, надбавки за вислугу років - 325,00 грн, надбавки за ОУС - ризик для життя - 177,00 грн, надбавки за кваліфікацію - 47,20 грн, за доступ до державної таємниці - 118,00 грн, преміювання - 4720,00 грн, надбавка за ВОВЗ - 1137,00 грн, винагорода - 4694,82 грн.

65.1. Також, у березні 2018 року нараховано грошове забезпечення у розмірі 12567,15 грн, яке складається із: посадового окладу - 5920,00 грн, окладу за військовим званням - 1270,00 грн, надбавки за вислугу років - 2516,50 грн, надбавки за класність - 296,00, надбавки за таємність - 592,00 грн, преміювання - 1894,40 грн, винагороди - 78,25 грн.

66. Разом із тим, судом апеляційної інстанції не наведено мотивів якими він керувався визначаючи, які саме складові грошового забезпечення він уважав за необхідне включити до обрахунку суми грошового забезпечення в березні 2018 року та суми грошового забезпечення у лютому 2018 року, тобто які із них судом визначено як постійні (сталі), а які із них мають разовий характер в розумінні положень статті 9 Закону № 2011-XII та Постанови № 704.

67. Так, окрім зазначення самої суми (7489,90 грн) на яку, як уважав суд апеляційної інстанції, збільшилося грошове забезпечення позивачки у березні 2018 року в порівнянні із лютим 2018 року, аналізу цих виплат в розрізі кожної із складових з урахуванням їх характеру, визначеного нормативно-правовими актами на підставі яких здійснюється відповідна виплата, судом не здійснено, як і не наведено самого розрахунку суми збільшення грошового забезпечення.

68. Без з`ясування цих обставин висновки суду апеляційної інстанції про відсутність в ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 не можуть вважатися обґрунтованими.

69. Верховний Суд наголошує, що за правилами статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

70. Тут варто зазначити, що судове рішення є результатом повного і всебічного з`ясування обставин адміністративної справи (стаття 244 КАС України) та ретельної оцінки наданих сторонами й витребуваних судом доказів з метою правильного застосування норм матеріального і процесуального права (стаття 242 КАС України). Від зміни цих елементів, відповідно, може змінюватися й кінцевий результат судового рішення в адміністративній справі.

71. Таким чином Суд погоджується із доводами касаційної скарги про те, що суд першої інстанції неправильно визначав характер спірних правовідносин у частині вимог, які стосуються нарахування й виплати щомісячної суми індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 26.12.2020, та, як наслідок, помилково не застосував абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та не встановив істотні для справи обставини, необхідні для правильного розв`язання спору в цій частині.

72. Своєю чергою, суд апеляційної інстанції, врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, формально при цьому підійшов до визначення кола обставин, які належить з`ясувати для правильного їх застосування, в тому числі і щодо визначення складових, які мають враховуватися до грошового забезпечення позивачки у лютому та березні 2018 року.

73. Беручи до уваги наведене, доводи, викладені у касаційній скарзі які слугували підставами для касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, знайшли своє підтвердження.

74. Отже, Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшли передчасних висновків по суті справи.

75. Водночас, обсяг повноважень суду касаційної інстанції, визначений статтею 341 КАС України, не дозволяє Суду встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

76. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

77. Ураховуючи приписи статті 353 КАС України, а також те, що неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час розгляду справи допущені як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, ці порушення неможливо виправити в суді касаційної інстанції, то оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог щодо здійснення розрахунку конкретної суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та щодо нарахування й виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної суми індексації-різниці 4415,52 грн за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 включно в сумі 149415,50 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, підлягають скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

78. Під час нового розгляду справи суду необхідно, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові, для цілей застосування положень Порядку № 1078 на підставі належних та допустимих доказів дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

79. В іншій частині відповідно до приписів статті 350 КАС України рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

80. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дяченко Олексій Володимирович, задовольнити частково.

2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 480/13752/21 в частині відмовлених позовних вимог щодо здійснення розрахунку конкретної суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та щодо нарахування й виплати індексації грошового забезпечення із застосуванням щомісячної суми індексації-різниці 4415,52 грн за період з 01.03.2018 по 26.12.2020 включно в сумі 149415,50 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

3. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 480/13752/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько О.А. Губська В.М. Соколов