Справа № 727/10935/23
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/98/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гермак К.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Максименка Р.Д.,

представника відповідача: Волковської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голового управління Національної поліції в Чернівецької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голового управління Національної поліції в Чернівецької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №136712 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

У постанові вказується про те, що 03.09.2023 року о 16 год. 15 хв. в с.Грозинці по вул.Головній, 29 водій, керуючи транспортним засобом маhки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування відповідної категорії, а також був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних ТЗ, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1ґ ПДР України.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки 03.09.2023 року транспортним засобом керувала його мати, а не він.

Вказав, що 03.09.2023 року поліцейський ОСОБА_2 , приймаючи щодо нього оскаржувану постанову, не врахував всі його пояснення та пояснення очевидців події, учасників ДТП, водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими спростовується твердження поліцейського щодо керування ним транспортним засобом марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 . Під час складання поліцейським вказаної постанови та інших процесуальних документів свідок ОСОБА_3 стверджувала, що автомобілем керувала саме вона. Свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення водія ОСОБА_3 в цій частині, що було зафіксовано на бодікамери працівників поліції.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №136712 від 03.09.2023 року, яка винесена поліцейським відділу поліції №6 (м.Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Жижиян В.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України .

Ухвалою суду від 30.10.2023 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому остання позов не визнала. Зазначила, що 03.09.2023 року о 16 год. 15 хв. поліцейським СРПП ВП №6 (м.Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Жижияном В.С. по вул.Головній, 29 в с.Грозинці, під час несення служби, після повідомлення на спецлінію «102», був виявлений транспортний засіб марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 водій ( ОСОБА_1 ) якого в порушення вимог п.п. «а», «ґ» п.2.1 ПДР не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі зазначеного на позивача було складено постанову серії БАД №136712 від 03.09.2023 року за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказала, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано на відео реєстратор службового автомобіля. Також те, що саме позивач 03.09.2023 року керував транспортним засобом марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується письмовими поясненнями інших поліцейських, які були присутні на місці події, а також поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який чітко зазначає, що на момент зіткнення 03.09.2023 року автомобілем марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 керував саме позивач.

Крім того, факт керування позивачем автомобілем підтверджується відеозаписами, а саме: на відео файлі №000000__0329, таймкод 18:26:40 18:27:20 сам позивач визнає, що автомобілем керував саме він; на відео файлі №0000000__0315, таймкод 16:41:11 зафіксовано, як позивач зізнається, що він не правий (він є водієм) та буде справляти йому (Бернику) авто; на відео №0000000__0327 таймкод 18:19:12 зафіксовано, як позивач зазначає, що в нього немає посвідчення водія.

Позивач та його представник у судовому засіданні адміністративний позов підтримали та підтвердили, викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Волковська Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 03.09.2023 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із змісту постанови серії БАД №136712 від 03.09.2023 року, 03.09.2023 року о 16 год. 15 хв. в с.Грозинці по вул.Головній, 29 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, також був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1а, 2.1ґ ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.10).

Постановою серії БАД №136712 від 03.09.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.10).

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту ч.1 ст.126 КпАП України вбачається, що відповідальність за вказаною нормою настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). За вказане правопорушення передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (надалі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п.2.1а та 2.1ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п.2.1.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що адміністративна відповідальність настає, якщо особа, яка керує транспортним засобом, не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія та чинний страховий поліс.

При цьому, з наданої представником позивача копії постанови Хотинського районного суду Чернівецької області №724/2040/23 від 09.11.2023 року, яка набрала законної сили 21.11.2023 року, вбачається, що відносно ОСОБА_1 03.09.2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України. Вказаною постановою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях. У постанові вказано, що факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 спростовується поясненнями потерпілого та свідка. Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 03.09.2023 року автомобілем марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 керувала вона. Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що при спілкуванні з працівниками поліції, які оформляли ДТП, він можливо давав різні пояснення щодо того, хто саме перебував за кермом, що зумовлено перебуванням ним у стресовому стані. Хто був за кермом автомобіля марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 він точно сказати не може.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбаченно, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу на те, що постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.11.2023 року, яка набрала законної сили 21.11.2023 року, встановлено, що 03.09.2023 року ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Renault-Trafik» д.н.з. НОМЕР_1 не керував.

Окрім того суд враховує, що суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто водій.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорі. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР України).

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність пред`явлення посвідчення водія та страхового полісу на транспортний засіб - відсутній.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства Українии кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідачем до відзиву було долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських від 03.09.2023 року, які застосовувались працівниками УПП в Чернівецькій області під час складання відносно ОСОБА_1 відповідних матеріалів.

При цьому, на наданих відео, а саме відео файлі №0000000__0327 на 00 хв. 39 сек. зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомив поліцейського про те, що у нього відсутнє посвідчення водія, оскільки транспортним засобом він не керував, керувала його мати. У подальшому, на вказаному відео зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції про те, що автомобілем він не керував. На 03 хв. 44 сек. зафіксовано, як мати ОСОБА_1 повідомила поліцейських про те, що транспортним засобом керувала саме вона.

На відео №0000000_0_0330 на 01 хв. 53 сек. зафіксовано, як ОСОБА_3 пояснювала поліцейським, що за кермом перебувала саме вона. Вона побачила, що син випив, тому за кермо сіла вона. Вона не вміє дуже добре водити. Після цього, на 02 хв. 10 сек. зафіксовано, як потерпілий повідомив, що за кермом автомобіля перебувала жінка.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України, а отже не спростовано доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом, тому не був зобов`язаний пред`являти посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №136712 від 03.09.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.