Справа № 560/14694/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку померлого чоловіка ОСОБА_2 за несвоєчасний розрахунок при його виключені зі списків особового складу згідно наказу № 318 від 19 листопада 2022р за період з 19 листопада 2022 року по момент виплати компенсації 14 липня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток померлого чоловіка ОСОБА_2 за несвоєчасний розрахунок при його виключенні зі списків особового складу - невиплату компенсації за невикористану щорічну та додаткову відпустку, передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до дня фактичного розрахунку, а саме за період з 19 листопада 2022 року по 14 липня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення суду відповідач 14.07.2023 виплатив грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку 25 календарних днів за 2022 рік та щорічну додаткову відпустку, передбачену п. 12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2020-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у розмірі 38822,66 грн.

У подальшому позивач звернулася до відповідача з вимогою нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні її чоловіка, однак відповіді на таку не отримала.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, КЗпП не поширюється, тому вимога про стягнення коштів середньомісячного грошового забезпечення за невчасний розрахунок є безпідставною. Вказує, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців не входить грошова компенсація за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14.11.2022 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складений актовий запис №1560 від 14.11.2022.

Відповідно до витягу з наказу (по стройовій частині) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19.11.2022 №318, командира 1-го патрульного взводу патрульної роти (м. Кам`янець-Подільський) старшого лейтенанта ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті - травма не сумісна з життям, отримана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 16 березня 2019 року ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі №560/2666/23 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як дружині померлого військовослужбовця ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку 25 календарних днів за 2022 рік та щорічну додаткову відпустку, передбачену п. 12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2020-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У цьому рішенні зазначено, що згідно з п. 2 розділу ХХХ Порядку № 260 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 є дружиною загиблого військовослужбовця, тому вона має право на отримання компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки 25 календарних днів за 2022 рік та за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій 42 календарні дні за період з 2020-2022 роки.

Військова частина НОМЕР_1 нарахувала суму компенсації за невикористану щорічну основну відпустку 25 календарних днів за 2022 рік та щорічну додаткову відпустку, передбачену п. 12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2020-2022 роки та виплатила її 14.07.2023 ОСОБА_1 (як дружині померлого військовослужбовця) в сумі 38822,66 гривень, що підтверджується випискою від 10.08.2023 по картці/рахунку АТКБ "Приватбанк".

У подальшому позивач звернулась до військової частини НОМЕР_4 із вимогою про виплату середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповіді на вимогу позивач не отримала.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України регулює Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Згідно п.7 розділу І Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до п.230 розділу XII Положення №1153/2008 військовослужбовці, які померли, загинули виключаються зі списків особового складу Збройних Сил України наказами по особовому складу командирів (начальників), яким надано право видавати накази по особовому складу, незалежно від номенклатури призначення.

Згідно абзацу 3 пункту 242 розділу XII Положення №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням .

Отже, підставою для закінчення військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини може бути не тільки звільнення особи, а й, зокрема, смерть чи загибель військовослужбовця.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю.

Строки проведення розрахунку при звільненні та відповідальність за недотримання таких строків визначені статтями 116 та 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до статті 116 КЗпП України (в редакції, чинній з 19.07.2022) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно з ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Цими нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Отже вказаними нормами визначено обов`язок роботодавця провести розрахунок із працівником саме в день його звільнення.

Однак у спірному випадку факт звільнення ОСОБА_2 відсутній, оскільки його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю.

Крім цього, суд зазначає, що право на звернення до суду за стягненням середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні згідно статей 116 та 117 КЗпП України належить виключно такому працівнику, оскільки таке право нерозривно пов`язане з особистими немайновими правами.

Згідно частини 1 статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1219 Цивільного кодексу України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Поняття особистого немайнового права визначено статтею 269 Цивільного кодексу України, за нормами якої особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Частиною першою статті 272 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

З викладеного слідує, що позивач не має законодавчих підстав ставити перед судом питання щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату середнього заробітку, оскільки таке нерозривно пов`язане саме з особою військовослужбовця.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що права на виплату середнього заробітку згідно статей 116-117 КЗпП України позивач (як дружина померлого військовослужбовця) не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 листопада 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя Д.А. Божук