Справа № 360/1142/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1142/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 56 від 11.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачці пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за її заявою від 03.07.2023, зарахувавши до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2003 по 31.12.2005.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.05.2023 позивачці була встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням. 03.07.2023 позивачка у віці 40 років звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по інвалідності, надавши усі наявні у неї документи про підтвердження трудового стажу. Надати трудову книжку не надавалося можливим в зв`язку з тим, що вона була знищена на підприємстві, де працювала позивачка під час російського ворожого обстрілу у Луганській області. Також позивачкою було надане свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В порядку екстериторіальності заяву позивачки розглянув відповідач Головне управління ПФУ у Вінницькій області, який прийняв рішення від 11.07.2023 №56 про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В оскаржуваному рішенні зазначено, що до страхового стажу не враховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутня довідка Департаменту соціальної політики про період отримання допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відсутня відмітка про отримання паспорта дитиною та в заяві не зазначена відповідна інформація. В результаті цього період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не було враховано до страхового стажу в повному обсязі, а лише частково. Зокрема не було враховано період з 02.09.2003 по 31.12.2005 (2 роки 4 місяці). Врахований відповідачем загальний страховий стаж склав 7 років 2 місяці 14 днів, тобто у випадку врахування спірного періоду, страховий стаж склав би 9 років 6 місяців 14 днів при необхідних 9 роках. Таким чином, вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним.

Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Правом подати до суду відзив на позовну заяву, разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, відповідач не скористався.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями паспорту громадянина України, картки фізичної особи-платника податків.

З 10.04.2023 позивачу була встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 390846 від 18.05.2023.

03.07.2023 ОСОБА_1 у віці 40 років звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по інвалідності, надавши усі наявні у неї документи про підтвердження трудового стажу.

Зокрема, позивачем було надане свідоцтво про народження дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.07.2023 №56 відмовлено позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В оскаржуваному рішенні зазначено: дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 03.07.2023 року; вік заявника 40 років; не працює; відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 р., особи з інвалідністю ІІ та ІІІ групи мають право на пенсію по інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, від 40 років до досягнення особою 42 років включно 9 років; страховий стаж особи становить 7 років 2 місяці 14 днів; результати розгляду документів наданих до заяви: за наданими документами до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відсутня довідка Департаменту соціальної політики про період отримання допомоги за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та відсутня відмітка про отримання паспорта дитиною та в заяві про призначення пенсії не зазначена відповідна інформація.

Інформацією з системи персоніфікованого обліку (довідка ф.ОК-5) підтверджується, що в період з 02.09.2003 по 31.12.2005 позивач не працювала та не здійснювала підприємницьку діяльність.

Вважаючи рішення щодо відмови в призначенні пенсії по інвалідності протиправним, позивач звернулась до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 р., особи з інвалідністю ІІ та ІІІ групи мають право на пенсію по інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, від 40 років до досягнення особою 42 років включно 9 років.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058), встановлено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом «ж» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3- річного віку.

У відповідності до п.4 ч.3-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 1 січня 2004 року до часу запровадження сплати страхових внесків (єдиного внеску) за жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Пунктом 11 Порядку підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 встановлено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії по інвалідності (03.07.2023), вона досягла 40 років, відтак відповідно до ст.32 Закону України №1058, необхідний страховий стаж має складати 9 років.

Згідно оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, страховий стаж позивача становить 7 років 2 місяці 14 днів.

Так, позивачу не зараховано період догляду за дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним 3-річного віку, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2003, оскільки відсутня довідка Департаменту соціальної політики про період отримання допомоги за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та відмітка про отримання паспорта дитиною, згідно п. 11 Порядку № 637.

При цьому, судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 03.07.2023 позивачем додавалось, окрім іншого, і свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 11.09.2003 (дитина ОСОБА_2 ). Доказів неправдивості або недостовірності відомостей, що зазначені у відповідному свідоцтві, матеріали справи не містять.

Таким чином, надані позивачем документи є достатніми для зарахування до її страхового стажу 3 років догляду за дитиною, а доводи відповідача, суд вважає безпідставними.

Відповідачем не аргументовано необхідність подання свідоцтва про народження дитини з обов`язковим штампом про отримання паспорта з посиланням на відповідні вимоги законодавства. Відсутні і докази письмового повідомлення позивача про необхідність подання додаткових документів.

Проте, відповідно до пункту 11 Порядку №637 (чинного на момент виникнення спірних відносин), час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Позивачем до заяви про призначення пенсії було надано відповідне свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 11.09.2003.

Інформацією з системи персоніфікованого обліку (довідка ф.ОК-5) підтверджується, що в оскаржуваний період позивачка не працювала та не здійснювала підприємницьку діяльність.

Таким чином, зазначене свідчить, що після народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним трьох років, позивач не працювала.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати до загального трудового стажу позивача період догляду за дитиною до трьох років згідно із свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 від 11.09.2003 до стажу, що надає право на призначення пенсії по інвалідності, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки норми чинного законодавства не містять обов`язку щодо наявності штампу про отримання паспорта на свідоцтві про народження.

Відтак, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2003 по 31.12.2005 має бути зараховано ОСОБА_1 до загального страхового стажу.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії по інвалідності, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 32 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 р., особи з інвалідністю ІІ та ІІІ групи мають право на пенсію по інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, від 40 років до досягнення особою 42 років включно 9 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , а із заявою про призначення пенсії звернулася 03.07.2023, тобто на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла необхідного віку 40 років, встановленого статтею 32 Закону № 1058-IV.

Відповідно до абз. 1 п.2 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Таким чином, позивачка звернулася до пенсійного органу вчасно, тобто не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, а тому набула право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 56 від 11.07.2023 року, страховий стаж позивача становить 7 років 2 місяці 14 днів.

При цьому, враховуючи встановлені судом обставини та висновки суду, щодо того, що до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню спірний період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2003 по 31.12.2005 (2 роки 4 місяці), страховий стаж склав би 9 років 6 місяців 14 днів, який дає підстави для призначення позивачу пенсії по інвалідності у відповідності до вимог частини першої статті 32 Закону №1058-IV.

За встановлених в цій справі обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, є:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 56 від 11.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачці пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за її заявою від 03.07.2023, зарахувавши до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2003 по 31.12.2005.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21100, Вінницька область, вул.Хмельницьке шосе, буд.7, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії № 56 від 11.07.2023 року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за її заявою від 03.07.2023, зарахувавши до загального страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02.09.2003 по 31.12.2005.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов