Справа № 758/10764/23
Суддя: Анохін А. М.
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року позивач звернулася з позовом до Головного управління Національної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2023 серії ГБВ № 190759, складеною старшим інспектором СПДН ВП Подільського управління поліції ГЕНП в м. Києві Кротніх А.С., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КпАП України.

Враховуючи вище викладене, просила суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову ГБВ № 190759 від 26.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, накладення стягнення у виді штрафу та провадження у справі закрити.

На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову.

12 вересня 2023 року згідно та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

14 вересня 2023 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації позивача.

10 жовтня 2023 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 13.10.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

08 листопада 2023 року до суду подано відзив на позовну заяву в якій представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 26.08.2023 постановою старшого інспектора СПДН ВП Подільського управління поліції ГЕНП в м. Києві Кротніх А.С. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, за те, що 26.08.2023 о 11 год. 33 хв. за адресою: м. Київ, вул. Галицька, 1 гр. ОСОБА_1 завідомо здійснила хибний виклик працівників поліції та на останню накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Як вбачається з поданого відзиву, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надав до суду відеозапис з нагрудної камери, який підтвердив завідомо неправдивий виклик поліції гр. ОСОБА_1 .

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо відсутності в її діях порушень КУпАП. Зокрема, суд уважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки її пояснення у позовній заяві не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а навпаки спростовуються відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ст. 183 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ст. 183 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Анохін