Справа № 333/4733/23
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М.

Справа № 333/4733/23

Провадження № 2-а/333/58/23

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - Кальній Дмитро Станіславович

відповідач - Державна служба України з питань безпеки на транспорті

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач) в особі представника Кальнього Д.С. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі за текстом Відповідач/Укртрансбезпека), в якій просив: скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії ВМ № 00005583 від 30.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, просив стягнути на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що з 01.03.2017 року працює начальником КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів».

Відповідно до Постанови серії ВМ № 00005583 від 30.12.2021 року, яку виніс Головний спеціаліст відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко І.В. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зазначена вище постанова мотивована тим, що 01.11.2021 року, о 5 годині 47 хвилин, за адресою Н-08, км.528+759, Запорізька область зафіксовано транспортний засіб «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: загальної маси транспортного засобу на 17.2 % (12.107 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Транспортний засіб «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить КП «ЕЛУАШ» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 і є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. В якому є три осі. Маса без навантаження становить 9.600 тон.

Таким чином, зазначений транспортний засіб згідно своїх властивостей може перевозити вантаж, коли до нього прикріплений напівпричеп з вантажем, або лише напівпричеп.

Так, відповідно до протоколу про перевірку технічного стану транспортного засобу № 00090-01427-21 від 16.09.2021 року з автомобілем «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , експлуатується спеціалізований напівпричіп н/пр. - платформа - Е реєстраційний номер НОМЕР_3 , який також належить «КП ЕЛУАШ» відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Він є трьохвісним. Маса спеціалізованого напівпричепа без навантаження становить 11.800 тон.

Таким чином, якщо автомобіль «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час автоматичної фіксації рухався без причепа, то його маса становила 9.800 тон. Разом з причепом без навантаження - 9.800 + 11.800 = 21.600, що значно менше дозволеної маси - 40.000Таким чином максимальний допустимий вантаж, який може перевозитись зазначеним тягачем з причепом становить 40.000 - 21.600 = 18.400 тон. Як співробітник Укртрансбезпеки вирахував, що автомобіль рухався з перевантаженням загальної маси транспортного засобу на 17.2 % (12.107 тон), коли він може перевозити всього 18.400 тони, Позивачу не зрозуміло.

На думку Позивача, оскаржувана постанова винесена протиправно, оскільки представник Державної служби України з питань безпеки на транспорті помилково застосувала невірний нормативний показник, а вірним є показник для двовісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом є показник 40,000 тон.

Також, Позивач зазначає про те, що оскаржувана постанова винесена з неповним дослідженням всіх обставин справи, складена з порушенням вимог КУпАП, інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, а викладені у постанові обставини не доведені належними та допустимими доказами, оскільки: в постанові є незрозумілий фотознімок нібито автомобіля «КОБАЛЬТ ЕТХ- 4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , але він не інформативний, так як на ньому не можливо розрізнити ані моделі автомобіля, ані номерного знаку; в постанові є посилання на адресу веб-сайту в мережі Інтернет на якому можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення через те, що він не відкривається. В Постанові відсутня інформація і будь-які докази щодо вимірювання фактичної маси транспортного засобу відповідача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

З посиланням на зазначене Позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2023 року відкрито провадження та призначено розглядати справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк та у встановленому чинним законодавством порядку від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування наявних заперечень Відповідачем зазначено, що дійсно останнім 30.12.2021 року складено постанову серія ВМ №00005583, згідно з якою встановлено, що 01.11.2021 року, о 5 год. 47 хв., за адресою Н-08, км 528+759, Запорізька обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб КОБАЛЬТ ЕТХ-4253, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 17.2% (12.107 тон), відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказаних обставин постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

На думку відповідача позовна заява повинна бути залишена без розгляду через пропуск Позивачем строків звернення до суду. Позивачем ініційовано звернення до суду після спливу 1,5 роки з моменту винесення оскаржуваної постанови, що свідчить, на думку Відповідача про ухилення від дотримання процесуальних строків.

З посиланням на норми чинного законодавства Відповідач зазначає про те, що перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Окрім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

При цьому, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 (надалі - Інструкція № 512) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів Позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей Відповідачем повідомлено, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, зав.№4, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: сертифікатами відповідності та сертифікатом перевірки типу.

Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених Позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення Позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком № 1174.

Представник відповідача у відзиві наполягав, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідає усім наведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку № 1174, отже її зміст відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, містить зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

13.09.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від Позивача, в якому викладені обставини, які тотожні з підставами позову. Окремо Позивач зазначає про те, що особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що транспортний засіб «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить КП «ЕЛУАШ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем з масою без навантаження 9600 тони, повна маса - 38 000 тон.

30.12.2021 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Василенко Іриною Володимирівною відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову серії МВ №00005583 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 гривень.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови - 01.11.2021 року, о 5 год. 47 хв., за адресою Н-08, км 528+759, Запорізька обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «КОБАЛЬТ ЕТХ-4253», ДНЗ НОМЕР_1 .

Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 17.2% (12.107 тон).

Станом на дату винесення оскаржуваної постанови 30.12.2021 року ОСОБА_1 обіймав посаду начальника КП «ЕЛУАШ», що підтверджується додатковою угодою до контракту від 25.11.2019 року.

Як підставу звернення до суду з позовом Позивач вказує те, що у оскаржуваній постанові відсутній показник дозволеної максимальної фактичної маси транспортного засобу, відсутні будь-які докази щодо вимірювання позивача та доказів перевищення граничних норм. Також позивач зазначає про те, що транспортний засіб «КОБАЛЬТ» постійно експлуатується з трьохвісним напівпричепом, проте Відповідачем вказана обставина не врахована. Окрім того, Відповідачем постанова винесена без достатніх доказів.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

В силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879), відповідно до п.п.3-5-1 п.2 якого:

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

У силу вимог пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

З аналізу вказаних положень Порядку №879 вбачається, що при здійсненні габаритно-вагового контролю здійснюється перевірка відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована статтю 132-1 КУпАП.

Зі змісту ч. 2 ст. 132-1 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За вчинення такого правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу, зокрема, в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що контролюючим органом встановлено рух транспортного засобу Позивача із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 17.2% (12.107 тон), чим порушено пункт 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно частини другої статті 132-1 КУпАП.

З огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої фактичної маси та допустимого навантаження на осі для транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напіпричепу у разі його наявності, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою ст. 132-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить інформації чи тягач рухався з напівпричепом чи ні.

Оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, однак величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування зазначених даних оскаржувана постанова не містить.

Також суд враховує, що відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статі 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В оскаржуваній постанові наявне посилання на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі, а також зазначений ідентифікатор доступу, та міститься QR-код для швидкого переходу за посиланням

Водночас, ідентифікатор доступу, зазначений в спірній постанові, не відкривається «вказано неправильний ідентифікатор доступу».

Також, фотозображення транспортного засобу в оскаржуваній постанові, не дає можливість встановити та ідентифікувати транспортний засіб на ньому зафіксований, що у свою чергу не дає можливості пересвідчитися, що автоматичним пристроєм зафіксовано саме рух транспортного засобу КОБАЛЬТ ЕТХ-4253 , ДНЗ НОМЕР_1 , а також встановити чи тягач рухався з напівпричепом чи ні.

За вказаних обставин суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ані інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ані інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ані інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідач під час розгляду справи не обґрунтував належними та допустимими доказами факту перевищення позивачем нормативів, встановлених п.22.5 розрізі належної класифікації транспортного засобу, рух якого зафіксовано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, а відтак оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають.

У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 9, 72-82, 241-244, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника Кальнього Дмитра Станіславовича до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -задовольнити.

Скасувати Постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії ВМ № 00005583 від 30.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня складання його повного тексту.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антонова, 51, код. ).

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Дмитрієва М.М.