Справа № 380/6046/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/6046/23 пров. № А/857/13598/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі № 380/6046/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Гулик А.Г. в м. Львові Львівської області 19.06.2023 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі також ГУДКСУ) для повернення позивачу надміру сплачених платежів, здійснених 07.07.2022 з митного оформлення автомобіля: автомобіль легковий марки JEEP, модель: GRAND CHEROKEE, VIN: НОМЕР_1 в розмірі 187200,00грн;

- зобов`язати відповідача підготувати та направити зазначене подання до ГУ ДКСУ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на аналогічні доводи, що були викладені у позовній заяві, а саме на те, що до 01.07.2022 вчинив всі необхідні дії та подав всі необхідні документи, передбачені законодавством для пільгового розмитнення. Відтак Львівська митниця безпідставно отримала від нього митні платеж.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Транспортний засіб - легковий автомобіль марки JEEP, модель: GRAND CHEROKEE, календарний рік виготовлення 2015, VIN: НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, об`єм циліндрів двигуна 2987 см.куб. ввезено на митну територію України 13.07.2022 за попередньою декларацією від 13.07.2022 № UA209180/2022/047988.

Вказаний автомобіль ввезено через митний пост «Мостиська» Львівської митниці 13.07.2022 о 21.34 год.

Митне оформлення зазначеного товару для вільного обігу на митній території України (митний режим імпорт) здійснено відділом митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 20.07.2022 № UA209200/2022/014749, поданою до митного оформлення 20.07.2022.

При митному оформленні транспортного засобу, оформленому у митному відношенні за митною декларацією від 20.07.2022 № UA209200/2022/014749, у відповідності до митного та податкового законодавства України, сплачено митних платежів на загальну суму 176574,13грн (тому числі: ввізне мито 40058,74 грн, акцизний податок 40321,81 грн, податок на додану вартість 96193,58 грн).

Позивач звернувся до Львівської митниці із заявою від 17.02.2023 № 9 (вх. митниці № 9364/10-15 від 08.03.2023) про повернення помилково сплачених сум митних платежів.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 17.02.2022, листом Львівської митниці від 14.03.2023 № 7.4-1-15/13/5747, у задоволенні згаданої заяви відмовлено.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо підготовки та направлення подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області для повернення позивачу надміру сплачених платежів, здійснених 07.07.2022 з митного оформлення автомобіля: автомобіль легковий марки JEEP, модель: GRAND CHEROKEE, VIN: НОМЕР_1 в розмірі 187200,00грн протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб в`їхав через пункт пропуску «Шегині-Медика» митний пост «Мостиська» 13.07.2022 о 21 год 34 хв. Відповідно, декларантом ФОП ОСОБА_2 о 15 год. 06 хв. подана нова декларація типу ЕЕ № UA209180/2022/047988 від 13.07.2022. Митне оформлення транспортного засобу, ввезення якого на митну територію України відбулося після набрання чинності Законом України від 21 червня 2022 року №2325-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» (далі Закон № 2325-ІХ), здійснено на загальних підставах, із сплатою митних платежів.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 24.03.2022 № 2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, згаданим Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

01.07.2022 набрав чинності Закон № 2325-ІХ, згідно з яким внесено зміни до Податкового та Митного кодексів України відповідно до яких, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність:

пункт 69.23 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення МК України»:

пункти 69.24 та 69.25 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту І пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Відтак, з 00:00 01.07.2022 вказані пільги не застосовуються.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України):

- ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку (пункт 4);

- випуск товарів надання митним органом права на користування та /або розпорядження товарами, щодо яких здійснено митне оформлення відповідно до заявленої мети (пункт 6);

- митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23);

- митні формальності сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (пункт 29);

- пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України, з урахуванням заявленої мети такого переміщення (пункт 49);

Суд першої інстанції вірно встановив, що для здійснення митного контролю декларантом подавалася попередня митна декларація, яка згідно з Класифікатором типів митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», є попередньою митною декларацією з обсягом даних, необхідних лише для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Зокрема, відповідно до частин першої, другої, тринадцятої, чотирнадцятої статті 259 МК України попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей.

Якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.

Попередня митна декларація, за якою митним органом здійснено випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх цьому митному органу відповідно до частини п`ятої цієї статті, або попередня митна декларація разом з додатковою декларацією, поданою відповідно до частини тринадцятої цієї статті, становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Згідно з частиною першою статті 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Частинами першою, шостою, сьомою статті 263 МК України визначено, що митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події, зазначені у частині четвертій цієї статті.

Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари, транспортні засоби.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) літерний код типу декларації означає:

ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим;

ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Отже, приписи частин дванадцятої та тринадцятої статті 259 МК України виділяються два різновиди попередніх митних декларацій: попередня митна декларація, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту), та попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Також положення МК України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу - після доставлення таких товарів до цього органу.

У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставлення) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларація як декларації заповненої у звичайному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що автомобіль легковий марки JEEP, модель: GRAND CHEROKEE, VIN: НОМЕР_1 за попередньою декларацією типу ІМ ЕЕ від 30.06.2022 № UA209000/2022/994885 не ввозився.

Транспортний засіб в`їхав через пункт пропуску «Шегині-Медика» митний пост «Мостиська» 13.07.2022 о 21 год 34 хв.

Відповідно, декларантом ФОП ОСОБА_2 о 15 год. 06 хв. подана нова декларація типу ЕЕ від 13.07.2022 № UA209180/2022/047988. Відповідачем митне оформлення транспортного засобу, ввезення якого на митну територію України відбулося після набрання чинності Законом № 2325, здійснено на загальних підставах, із сплатою митних платежів.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач відмовив у митному оформленні вказаного транспортного засобу згідно із Законом № 2142-ІХ на пільгових умовах.

Проте, в матеріалах справи відсутній жодний належний доказ звернення позивача до відповідача з метою митного оформлення вказаного автомобіля саме відповідно до Закону № 2142-ІХ.

З матеріалів справи вбачається та митним органом не заперечується та обставина, що до 01.07.2022 у Львівській митниці здійснювалось митне оформлення автомобілів, ввезених на митну територію України, із застосуванням норм Закону № 2142-ІХ.

У зв`язку з цим, під час здійснення декларування транспортних засобів та митного оформлення правилами заповнення митної декларації було передбачено зазначення в графі 36 «Преференції» коду 311, що надавало можливість застосування норм, визначених Законом № 2142-ІХ.

В митній декларації ІМ 40 ДЕ № UA209200/2022/014749, поданій декларантом для розмитнення ввезеного ним автомобілем, в графі 36 «Преференції» не проставлено ним та митним брокером, з яким позивач уклав договір, коду 311 чи іншого коду застосування митної пільги чи преференції.

Отже, відповідно за такою митною декларацією відповідач не мав жодних підстав застосовувати пільги чи преференції митного оформлення, чи з посиланнями на норми Закону № 2142-ІХ, чи на будь-який інший закон.

Аналізуючи викладене, позивачу станом на момент подання вказаної декларації був відомий новий порядок здійснення митного оформлення транспортних засобів та порядок декларування автомобілів і він подав митну декларацію у відповідності до чинного закону без будь-яких клопотань про митні пільги.

Таким чином, відповідач діяв на підставах, у порядку та у спосіб, встановлені законом, а крім того, в тому ж порядку, про який заявив сам позивач шляхом заповнення митної декларації без застосування пільг та преференцій.

Відповідно до частини третьої статті 295 МК України для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації - на день його здійснення.

Отже, Львівська митниця станом на 20.07.2022 (день митного оформлення автомобіля) діяла з дотриманням норм чинного законодавства та з урахуванням втрати з 01.07.2022 чинності норм Закону № 2142-ІХ.

Щодо про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо підготовки та направлення подання до ГУ ДКСУ для повернення позивачу надміру сплачених платежів суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та третьої 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до згаданої статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, пунктом 43.2 статті 43 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643, визначає послідовність виконання дій посадовими особами митниць Державної митної служби України та її територіальних органів при поверненні суб`єктам господарювання помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно з пунктами 1, 3 розділу ІІІ зазначеного Порядку повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві зазначаються, зокрема: 1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 4) напрям(и) перерахування суми коштів; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів. (пункт 6 розділу ІІІ Порядку).

При цьому, згідно з пунктом 8 Порядку, у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1 - 3 згаданого розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Крім того, відповідач листом від 14.03.2023 № 7.4-1-15/13/5747 належним чином надав відповідь на заяву позивача від 17.02.2023 (вх. митниці від 08.03.2023 № 9364/10-15) про повернення помилково сплачених сум митних платежів. Тому, підстави для висновків про протиправну бездіяльність відповідача відсутні.

Відтак, Львівська митниця станом на 20.07.2022 (день митного оформлення автомобіля) діяла з дотриманням норм чинного законодавства та з урахуванням втрати з 01.07.2022 чинності норм Закону № 2142-ІХ.

З огляду на наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про безпідставність повернення позивачу надміру сплачених платежів.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін