Справа № 260/8671/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2023 рокум. Ужгород№ 260/8671/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ), якою просить: 1) визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , надбавки за кваліфікацію за період з 2015-2016 pp. у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру; 2) зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , надбавку за кваліфікацію з січня 2015 року по грудень 2015 року включно за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу з січня 2016 року по лютий 2016 року включно за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», виплату провести з урахуванням виплачених сум; 3) визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого розміру; 4) зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15-ть років у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням та за 20-ть років у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум; 5) визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у лютому 2018 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; 6) зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у лютому 2018 року з врахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

16 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20 листопада 2023 року ухвалою суду у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за участю представника НОМЕР_2 прикордонного загону відмовлено. Витребувано від НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) особисту картку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 рік та розрахунок підйомної допомоги, яка було виплачена у лютому 2018 року.

27 листопада 2023 року на виконання вимог ухвали від 20 листопада 2023 року, відповідачем подано копію Особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016 рік з якої вбачається, що останній 03.06.2016 року був виключений зі списків НОМЕР_2 прикордонного загону так як вибув до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Харків), де проходив службу та відповідно перебував на фінансовому забезпеченні до 03.01.2018 року, відтак надати Особисту картку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 рік не вбачається за можливе, оскільки вона відсутня в розпорядженні НОМЕР_2 прикордонного загону. Крім того, направляють особисту картку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік з якої вбачається, що в лютому 2018 року останньому було нараховано та виплачено підйомну допомогу у розмірі 7 065 гривень 50 копійок.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.06.2008 року - дати набрання законної сили Інструкції №425, виплата додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25- 28 до Постанови №1294, в тому числі і надбавки за кваліфікацію та винагороди за тривалість безперервної військової служби, повинна була виплачуватись у встановлених розмірах, а не у розмірі 50% від встановленого розміру. За таких обставин, дії відповідача являються протиправними щодо виплати надбавки позивачу за кваліфікацію за період 2015-2016 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру, оскільки наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року за №425 упорядковано виплати додаткових видів грошового забезпечення. Таким чином, враховуючи викладене, наявні підстави щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу, надбавку за кваліфікацію з січня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі, визначеному у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу": 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу з червня 2008 року по грудень 2008 року; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу з січня 2009 року по листопад 2017 року; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу з грудня 2017 року по лютий 2018 року. Згідно особистих карток грошового забезпечення, позивачу у лютому 2018 році виплачувалась підйомна допомога. З аналізу відомостей про грошове забезпечення позивача у 2016 - 2018 роках вбачається, що до складу грошового забезпечення, з якого позивачу здійснено обчислення допомоги на оздоровлення, не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010. Слід звернути увагу, що частиною 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем. Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам вказаного Закону.

20 жовтня 2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога, передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати. Винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Наказами Адміністрації Держприкордонослужби України: від 14 лютого 2014 року №13од; від 02 лютого 2015 року №19; від 12 березня 2016 року №178; від 13 лютого 2017 року №136-ос було визначено виплачувати додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавку за кваліфікацію, визначену додатком 25 до ПКМУ від 07.11.2007 року №1294 у розмірі 50% установленого відповідно до зазначеного пунктами розміру. Таким чином, виплата надбавки за кваліфікацію повинна становити: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу х 50%; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу х 50%. Відтак, позивачу виплачувалась надбавка за класну кваліфікацію за період із січня 2015 по грудень 2015 року та з січня 2016 по лютий 2016 рік у розмірі 50% від встановленого розміру, що підтверджується наданими до позову Архівними відомостями. Крім того, вважають, що винагорода за 15 та 20 років безперервної військової служби, яка була виплачена позивачу у розмірі 50% від встановленої була виплачена позивачу законно, на виконання вимог нормативних документів, а тому відсутні підстави задоволення вказаної позовної вимоги.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що у період з 06 листопада 2007 року по 23 червня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, (а.с. 16).

03 серпня 2020 року наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України № 415-ОС «По особовому складу» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення підполковника ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ), старшого офіцера (із застосування технічних засобів прикордонного контролю) відділу прикордонного контролю штабу, звільненого з військової служби в запас з наданням права носіння військової форми одягу наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13.07.2020 № 333-ОС за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», (а.с. 15).

Відповідно до даних особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 , судом встановлено:

- за період 2015-2016 років йому виплачувалась щомісячно надбавка за кваліфікацію: у 2015 році (2 клас) в розмірі 28,13 грн., у 2016 році (1 клас) у розмірі 45,00 грн. за січень-лютий, а з березня по грудень припинено виплату надбавки за клас кваліфікації, (а.с. 18-19);

- винагорода за тривалість безперервної календарної військової служби виплачена у липня 2010 року у розмірі 562,50 грн. та у липні 2015 у розмірі 941,25 грн., (а.с. 17-18);

- підйомна допомога у лютому 2018 року у розмірі 7065,60 грн., (а.с. 20).

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Щодо строків звернення до суду, судом встановлено наступне.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Проте, як на момент звільнення позивача з військової служби (13 липня 2020), виключення її із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (03 серпня 2020), частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Крім того, суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З огляду на вказане, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року по справі № 460/17052/21.

Щодо визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 2015-2016 роки у розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру та зобов`язання провести перерахунок та виплату надбавки за кваліфікацію з січня 2015 року по грудень 2015 року включно за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу та з січня 2016 року по лютий 2016 року включно за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», виплату провести з урахуванням виплачених сум, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» ( далі по тексту Постанова № 1294) до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу в аеромобільних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети ( пункт 7 Постанови).

Так, 20.05.2008 на виконання пункту 2 вказаної Постанови, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 425 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, підпунктом 3.13.1 якої встановлено, що особам офіцерського складу (крім військових льотчиків і штурманів, військових льотчиків і штурманів інструкторського складу), особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які мають клас, присвоєний у встановленому порядку, виплачується надбавка в таких розмірах: 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу; 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу; клас майстра - 11 відсотків посадового окладу.

З буквального тлумачення положень пункту 7 Постанови № 1294 вбачається, що до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру.

Водночас, суд враховує, що додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28, зокрема надбавка за кваліфікацію, впорядковані в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій України Адміністрацією державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425 на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №1294 від 07.11.2007.

А відтак, з моменту затвердження вказаної Інструкції підстави для обмеження виплати надбавки за кваліфікацію в обсязі до 50 відсотків нормативно встановленого розміру відпали. Військова частина як на правомірність своїх дій в частині виплати позивачу надбавки за кваліфікацію у розмірі 50% від встановленого Постановою №1294 розміру посилається на накази Адміністрації Держприкордонслужби України стосовно заходів з виконання бюджету з 2014-2017 роки, яким було встановлено виплату додаткових видів грошового забезпечення здійснювати у розмірах, які виплачувалися позивачу.

Судом встановлено, що відповідно до даних особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 2015-2016 років йому виплачувалась щомісячно надбавка за клас кваліфікації: у 2015 році (2 клас) в розмірі 28,13 грн., у 2016 році (1 клас) у розмірі 45,00 грн. за січень-лютий, а з березня по грудень припинено виплату надбавки за кваліфікацію, (а.с. 18-19).

Крім того, відповідачем у відзиві зазначено, що позивачу виплачувалась надбавка за клас кваліфікації за період із січня 2015 по грудень 2015 року та з січня 2016 по лютий 2016 рік у розмірі 50% від розміру встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007, що підтверджується наданими до позову Архівними відомостями.

Суд враховує, що 29.06.2008 року набрала чинності Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженій України Адміністрацією державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425, а відтак, відпали підстави для застосування обмеження розміру надбавки за кваліфікацію.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач безпідставно нарахував і виплатив позивачу надбавку за кваліфікацію за період з 2015 по 2016 роки в розмірі 50% законодавчо встановленого розміру.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 2015-2016 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію з січня 2015 року по грудень 2015 року включно за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу та з січня 2016 року по лютий 2016 року включно за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», виплату провести з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого розміру та зобов`язання перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15-ть років у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням та за 20-ть років у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум, судом встановлено наступне.

Відповідно до даних особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 винагорода за тривалість безперервної календарної військової служби виплачена у липні 2010 року у розмірі 562,50 грн та у липні 2015 у розмірі 941,25 грн, (а.с. 17-18);

Відповідачем у відзиві зазначено, що винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачувалася позивачу в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі 50 відсотків установленого згідно з відповідними додатками до Постанови № 1294 розміру, відповідно до пункту 7 цієї ж постанови, наказів та розпоряджень Адміністрації Державної прикордонної служби України «Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України» на відповідні періоди.

Додатком 25 до Постанови № 1294 передбачено, що розмір винагороди за тривалість безперервної військової служби становить: за 15 років 1 розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, за 20 років 1,5 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Аналогічно до надбавки за кваліфікацію виплата винагороди за тривалість безперервної військової служби була упорядкована Інструкцією № 425.

Відповідно до підпункту 3.25.1 пункту 3.25 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби виплачується винагорода за тривалість безперервної військової служби в таких розмірах: 15 років 1,0 розмір посадового окладу і окладу за військовим званням, 20 років - 1,5 розміру посадового окладу і окладу за військовим званням.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати позивачу винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної військової служби у розмірі 50% від розміру, передбаченого Постановою № 1294, суперечать нормам законодавства.

Щодо позовних вимог в частині протиправності дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, виплаченої у лютому 2018 року без врахування у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 та зобов`язання перерахувати та виплатити підйомної допомоги, виплаченої у лютому 2018 року з врахуванням у складі місячного грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон України №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом другим частини 4 статті 9 Закону України №2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону України №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 9-1 Закону України №2011-XII при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до даних особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 підйомна допомога у лютому 2018 року у розмірі 7065,60 грн, (а.с. 20).

Відповідачем у відзиві зазначено, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 та з метою впорядкування виплати щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ № 73 від 02.02.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 року за № 217/28347, затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Згідно з п. 8 Інструкції № 73 від 02.02.2016 року винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат. Таким чином винагорода не входить до структури і складу місячного грошового забезпечення військовослужбовців.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» (далі - «Постанова №889») встановлено військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) щомісячну додаткову грошову винагороду: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», наказом Міністерства внутрішніх справ №73 від 02.02.2016 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція №73).

Відповідно до пункту 2 Інструкції №73 виплата винагороди здійснюється у таких розмірах: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держприкордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у пункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 8 Інструкції №73 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру підйомної допомоги та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Відповідно при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам вказаного Закону.

Вказане питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. У постанові від 06.02.2019 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 №522/2738/17, суд зазначає, що до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У постанові від 19.10.2020 у справі №826/2205/17 Верховний Суд зазначає, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як розрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Як підтверджується матеріалами справи, додаткова грошова винагорода відповідачем виплачувалась позивачу тільки у лютого 2018 року, що свідчить про її одноразовий характер.

Крім того, 27 листопада 2023 року на виконання вимог ухвали від 20 листопада 2023 року, відповідачем подано копію Особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016 рік з якої вбачається, що останній 03.06.2016 року був виключений зі списків НОМЕР_2 прикордонного загону, так як вибув до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Харків), де проходив службу та відповідно перебував на фінансовому забезпеченні до 03.01.2018 року, відтак надати Особисту картку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2017 рік не вбачається за можливе, оскільки вона відсутня в розпорядженні НОМЕР_2 прикордонного загону. Крім того, направляють особисту картку грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 рік з якої вбачається, що в лютому 2018 року останньому було нараховано та виплачено підйомну допомогу у розмірі 7 065 гривень 50 копійок.

Таким чином, у спірному випадку, щомісячна додаткова грошова винагорода є одноразовою та немає бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється підйомна допомога, а відтак такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника ОСОБА_2 до НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнанти протиправними дій НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо виплати ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію за період з 2015-2016 роки в розмірі 50% від законодавчо встановленого розміру.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію з січня 2015 року по грудень 2015 року включно за 2-й клас - 5 відсотків посадового окладу та з січня 2016 року по лютий 2016 року включно за 1-й клас - 8 відсотків посадового окладу визначених у додатку № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», з урахуванням виплачених сум.

4. Визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за тривалість безперервної 15-ти та 20-ти річної календарної військової служби у розмірі 50% від встановленого розміру.

5. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 винагороду за тривалість безперервної військової служби за 15-ть років у розмірі 1 посадового окладу та окладу за військовим званням та за 20-ть років у розмірі 1,5 посадових окладів та окладів за військовим званням, з урахуванням виплачених сум.

6. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 листопада 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль