Справа № 380/24343/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 рокусправа № 380/24343/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії від 14.09.2023 № 30;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 06.09.2023.

Ухвалою від 23.10.2023 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач 06.09.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 14.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 51 Закону України від 28.02.1991 № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що не надано доказів, які підтверджують факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідач зазначає, що довідка від 01.10.1991 № 686 та довідка від 21.08.1993 № 609 не підтверджує права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вони видані без посилання на первинні документи, які слугували підставою їх видачі. Для зарахування спірного періоду необхідно подати довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав відзив на позовну заяву від 13.11.2023 (вх. № 86982), у якому зазначає, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 55 Закону № 796 становить 24 роки. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 16 днів. Зниження пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796 - на 5 років. Документами позивача, доданими до заяви про призначення пенсії, не підтверджено право на зниження пенсійного віку. За доданими позивачем до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу зараховано всі періоди, але період роботи у зоні відчуження відповідно до ст. 55 Закону № 796 - відсутній. Адже у копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.10.1991 № 686 та у копії довідки військової частини від 21.08.1993 № 609 відсутні підстави видачі таких довідок, у військовому квитку від 26.05.1986 серії НОМЕР_2 наявне виправлення в періодах служби в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. Для визначення права на пенсію відповідно до статті 55 Закону № 796 необхідно надати довідку архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження (частина 7 пункту 2.1 розділу II Порядку 22-1 ). Також зазначає, наявність у позивача посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 12.10.1993 № 019134 не є достатньою підставою для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796, оскільки Порядком 22- визначено вичерпний перелік документів, які підтверджують факт виконання робіт ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_3 від 12.10.1993 ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1988 р. (Категорія 3).

Позивач 06.09.2023 звернувся з завою про призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву та винесло рішення від 14.09.2023 № 30 про відмову у призначенні пенсії.

У рішенні, зокрема, вказано "Пенсійний вік, визначений статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", становить 55 років.

Вік заявника 55 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становить 24 роки.

Страховий стаж особи становить 24 роки 16 днів.

Зниження пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на 5 років.

Документами не підтверджено право на знижений пенсійного віку.

Результати розгляду документів доданих да заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди:

Період роботи у зоні відчуження відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відсутній.

Оскільки у копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.10.1991 № 686 та у копії довідки військової частини від 21.08.1993 № 609 відсутні підстави видачі таких довідок, у військовому квитку від 26.05.1986 серії НОМЕР_2 наявне виправлення в періодах служби в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, для визначення права на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно надати довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження (частини 7 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.05.2005 №22-1).

Додатковий коментар: рішенням Симбірського міськрайонного суду від 06.07.2023 у справі 452/1578/23( набрало чинності 07.08.2023) встановлено лише факт належності ОСОБА_1 трудової книжки, довідок військових частин від 21.08.1993 № 609, від 01.10.1991.

Оскільки довідки про роботу у зоні відчуженні оформленні не належним чином, підстави зарахувати роботу у зоні відчуження відсутні."

Вважаючи рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років

Відповідно до статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, статтею 10 Закону № 796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Частина 3 статті 14 Закону № 796-XII передбачає, що категорія 3 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Отже, з аналізу наведених правових норм слідує, що право на пільгове зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

При цьому, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Так, статтею 65 Закону № 796-XII визначено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році від 1 до 14, у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення. В пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Підпунктом 7 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 31.10.2018 у справі № 212/12245/13-а, від 18.06.2020 у справі № 404/5266/16-а, від 22.06.2022 у справі № 362/1209/17.

Як видно з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було те, що період роботи у зоні відчуження відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відсутній. Оскільки у копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.10.1991 № 686 та у копії довідки військової частини від 21.08.1993 № 609 відсутні підстави видачі таких довідок, у військовому квитку від 26.05.1986 серії НОМЕР_2 наявне виправлення в періодах служби в 30 кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, для визначення права на пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно надати довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження (частини 7 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.05.2005 №22-1

Разом з тим, суд зазначає, що на підтвердженні факту перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС останнім подано такі документи: копію посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 р. серії НОМЕР_3 , копію довідки управління соціального захисту населення Львівської області Самбірської міської ради від 22.02.2023 № 108 про те, що він знаходиться на обліку, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, копію довідки військової частини від 21.08.1993 № 609 (з якої вбачається, що ОСОБА_1 , 1967 року народження дійсно приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС з 15 січня по 15 травня 1988 року с. Россоха); копію довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.10.1991 № 686 (з якої вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 , 1967 року народження дійсно приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні з 15 січня по 15 травня 1988 року); копію довідки Самбірського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.03.2023 № 579 (згідно якої ОСОБА_1 , 1967 року народження дійсно проходив службу у Збройних Силах в період з 27.05.1986 по 16.06.1988)

Крім того, Самбірський міськрайонний суд Львівської області рішенням від 06.07.2023 у справі № 452/1578/23 задовольнив заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення; встановив факт належності ОСОБА_1 , 1967 року народження, ІПН НОМЕР_4 :

- трудової книжки НОМЕР_5 (дата заповнення 21.07.1988);

- довідки військової частини №609 від 21.08.1993р. (з якої вбачається, що ОСОБА_1 , 1967 року народження дійсно приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС з 15 січня по 15 травня 1988 року с. Россоха);

- довідки військової частини НОМЕР_1 № 686 від 01.10.1991р. (з якої вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 , 1967 року народження дійсно приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні з 15 січня по 15 травня 1988 року).

Суд зазначає, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється, тому підстави ставити під сумнів законність отримання позивачем посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 019134 відсутні, як і відсутні сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році.

При цьому, суд зазначає, що довідки, які були надані позивачем, на цей час є дійсними, мають відбиток печатки та підпис.

Посилання відповідачів на наявність розбіжностей в первинних документах, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними, оскільки досліджені судом обставини та їх оцінка свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону від 28.02.91 № 796-XII.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшення пенсійного згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.09.2023 № 30 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 передбачає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, тому враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача 06.09.2023, тому суд вважає, що пенсія зі зниженням пенсійного віку згідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинна бути призначена з 06.09.2023, з дати звернення за призначенням пенсії.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПРУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29001, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.09.2023 № 30 про відмову у призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII з 06.09.2023.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.11.2023.

Суддя Кедик М.В.