Справа № 360/1354/23
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

29 листопада 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1354/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Тимошенко Галини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 10 листопада 2023 року надійшов адміністративний позов адвоката Тимошенко Галини Сергіївни (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУПФУ в м. Києві) з такими вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії, припинення нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

2) зобов`язати відповідача з 01 квітня 2019 року перерахувати позивачу пенсію, виходячи з відсоткового значення 71 % грошового забезпечення та провести виплати з врахуванням виплачених сум;

3) зобов`язати відповідача поновити позивачу нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з 01 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали від 14 листопада 2023 року від представника позивача 24 листопада 2023 року надійшла заява про поновлення строку для звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що після надання Верховним Судом для юридичної практики правових висновків щодо нарахування та виплати з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою № 713, викладених у постанові від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а, від 17 жовтня 2023 року у справі № 580/5126/22, у позивача виникла об`єктивна можливість звернення до суду з дійсним позовом саме з тих підстав, що у Постанові № 713 не було зрозуміло визначено право пенсіонера на перерахунок його пенсії.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою від 02 жовтня 2023 року, в якій просив нарахувати та виплачувати доплату до пенсії згідно з Постановою № 713 в розмірі 2000,00 грн з дати припинення її виплати та здійснити перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року, виходячи з відсоткової величини розміру пенсії, встановленого при призначені пенсії 71 %.

Листом від 27 жовтня 2023 року № 38579-38273/К-02/8-2600/23 відповідачем повідомлено, що рішення суду виконано в межах резолютивної частини з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23 листопада 2021 року № 15003. З набранням чинності 01 травня 2014 року Закону України від 27.03.2014 № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумови для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону, зокрема, в частині максимального розміру пенсії, який обчислюється відповідно до цієї статті, та не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 Закону № 2262). Оскільки рішенням суду у справі № 360/1329/22 не зобов`язано ГУПФУ проводити перерахунок пенсії, виходячи з 71 % сум грошового забезпечення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у справі № 360/1329/22 відповідачем виконано в добровільному порядку.

Представник позивача зазначає, що після виконання судового рішення відповідач не повідомив позивача про припинення виплати доплати в розмірі 2000,00 грн та зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення. Оскільки розмір пенсії позивача на виконання судового рішення збільшився з 01 жовтня 2022 року, виплату пенсії позивач отримує через банківську установу однією сумою, то в нього не виникало ніяких сумнівів щодо протиправності дій відповідача при обрахунку його пенсії.

Лише після оприлюднення судової практики Верховного Суду та консультацій юристів в мережі Інтернет щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців, позивач вирішив звернутись до відповідача і лише після отримання відповіді та розрахунків пенсії, позивачу стало відомо, що відповідач своїми протиправними діями, а саме припинення виплати доплати в розмірі 2000,00 грн та зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

Також з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини, представник позивача зазначив, що реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявника права доступу до суду.

Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 9901/736/18 зазначила, що повернення адміністративного позову чи апеляційної скарги з формальних підстав унеможливило доступ сторони до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Розглянувши заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вже вище вказано, строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, суддя наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

З матеріалів позовної заяви суддею встановлено, що ГУПФУ в м. Києві на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року по справі № 360/1329/22 у вересні 2022 року здійснено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого з 01 жовтня 2022 року припинено позивачу виплату щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, а також з 01 квітня 2019 року зменшено основний розмір пенсії з 71 % до 70 % грошового забезпечення.

Застосовуючи строк, визначений абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, суддя вважає, що з вимогами щодо оскарження дій відповідача по зменшенню відсоткового значення розміру його пенсії та припинення виплати щомісячної доплати починаючи з травня 2023 року по жовтень 2023 року включно згаданий строк позивачем не пропущено. Що стосується іншої частини, то шестимісячний строк звернення позивача до суду пропущений.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів, наведених представником позивача, суд зазначає таке.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду застосування частини першої статті 121 КАС України, уперше сформульованою у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19, «правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки».

Суд зауважує, що у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) «…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави».

У справі «Ілхан проти Туреччини» (заява № 22277/93 від 27.06.2000 §59), Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Тому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У своїй заяві про поновлення строку представник позивача посилається на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише після оприлюднення судової практики Верховного суду та консультацій юристів в мережі Інтернет.

Суд зауважує, що у численній практиці Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, необізнаність позивача з нормами законодавства носять суб`єктивний характер та не виключають можливість позивача звернутися за отриманням правової допомоги (в тому числі безоплатної) у разі, якщо такої допомоги він потребував, у межах строку, встановленого законом для звернення до адміністративного суду з цим позовом, який був достатнім для вчинення відповідних дій.

Щодо послання представника позивача на отримання відповіді відповідача як на підставу для поновлення строку звернення до суду.

Суд зазначає, що отримання позивачем листа ГУПФУ в м. Києві від 27 жовтня 2023 року у відповідь на його заяву від 02 жовтня 2023 року не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Тим більше, що таке звернення відбулося після спливу значного проміжку часу.

Позивач щомісячно отримував пенсійні виплати, а тому, в будь-якому разі, розмір пенсії був йому відомий. До того ж, позивач мав об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено той чи інший перерахунок пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована, зокрема і щодо питання отримання/неотримання щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, а також відсоткового значення основного розміру пенсії.

Суд вказує, що згідно з ухвалою суду від 14 листопада 2023 року про залишення без руху позовної заяви, позивач не був обмежений у наданні доказів поважності пропуску строку, передбаченого для звернення до суду.

На думку суду, самі по собі вказані доводи не впливають на можливість позивача дізнатися про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, в тому числі за участю представника, чого позивачем тривалий час не було здійснено, що свідчить про триваючи пасивну поведінку позивача.

За наведених обставин, суд вважає зазначені представником позивача підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду неповажними.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду представником позивача не надано.

Відтак, заява представника позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду не містить поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо оскарження дій відповідача по зменшенню відсоткового значення розміру його пенсії з 01 квітня 2019 року та припинення виплати щомісячної доплати за період починаючи з жовтня 2022 року по квітень 2023 року включно.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктами 1 та 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги ту обставину, що представником позивача не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2023 року відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії та припинення нарахування та виплати позивачу з 01 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року щомісячної доплати до пенсії згідно із Постановою № 713; зобов`язання відповідача з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2023 року перерахувати позивачу пенсію, виходячи з відсоткового значення 71% грошового забезпечення та провести виплати з врахуванням виплачених сум; зобов`язання відповідача поновити позивачу нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713 з 01 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року підлягає поверненню внаслідок визнання судом вказаних в клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними (випадок, передбачений частиною другою статті 123 КАС України).

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Тимошенко Галини Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2023 року відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії та припинення нарахування та виплати позивачу з 01 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»; зобов`язання відповідача з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2023 року перерахувати позивачу пенсію, виходячи з відсоткового значення 71 % грошового забезпечення та провести виплати з врахуванням виплачених сум; зобов`язання відповідача поновити позивачу нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з 01 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року, повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова