Справа № 180/1811/17
Суддя: Скрипченко Д. М.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/1811/17
У Х В А Л А

іменем України

24.11.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скрипченка Д.М., за участю секретаря судових засідань Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.4 ст.229 ЦПК України, адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі №180/1811/17, застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заходів визначених частинами 2-7,статті 382 КАС України,-

В С Т А Н О В И В:

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі № 180/1811/17, застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заходів визначених частинами 2-7,статті 382 КАС України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 19 жовтня 2017 р. він звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійснені йому перерахунку пенсії з 01.04.2012 року за довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ГУМВС України у Луганській області від 27 серпня 2012 року №82/16421 та зобов`язати відповідача здійснити з 01.04.2012 року йому перерахунок пенсії за зазначеною довідкою; зобов`язати відповідача провести відповідні виплати його пенсії з 01.04.2012 року з вирахуванням проведених виплат.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 р. у справі №180/1811/17(2-а/180/79/17) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, - задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.02.2018 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 р. у справі №180/1811/17(2-а/180/79/17), залишено без задоволення; постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 р., - залишено без змін.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області не виконується постанова Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року у справі № 180/1811/17 в частині вчинення дій щодо здійснення з 01.04.2012 року перерахунку та виплати пенсії з урахуванням проведених платежів ОСОБА_1 за довідкою ГУМВС України в Луганській області від 27.08.2012 року № 82/16421 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у відповідності до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просить з урахуванням уточненої заяви зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати до суду звіт про виконання постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі №180/1811/17; застосувати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області заходи визначенні частинами 2-7 статті 382 КАС України.

Заявник у справі, ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити з підстав наведених у ній, та на підставі зібраних у справі доказів.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подавши також до суду відзив на заяву та звіт про виконання постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі № 180/1811/17, в яких просить , прийняти даний звіт, судовий розгляд провести за участю представника.

Однак, у судове засідання 24.11.2023 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_2 , а також керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у судове засідання не з`явилися. Між тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.382 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Відтак, судове засідання проведено за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені ст. 382 КАС України.

Частинами 1 та 2 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

04.10.2023 року до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області подано звіт про виконання постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі № 180/1811/17 та відзив на заяву.

У наданому звіті зазначено, що пенсійна справа у відношенні ОСОБА_1 була передана до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, тобто, за новим місцем перебування пенсіонера, а отже, здійснення виплати ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення заборгованості Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області неможливо. Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, зобовязано здійснити ОСОБА_1 , провести виплату заборгованості нарахованої на виконання рішення у справі №180/1811/17.

Головним управлінням ПФУ в Луганській області на підтвердження виконання рішення суду до звіту долучено розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою №45, сума виплати по якому становить 55 119,09 грн.

Натомість, вказана заборгованість боржником виплачена не була.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту, а відтак, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок. Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом встановлено, що ухвалене на користь позивача рішення у даній справі станом на дату подання відповідачем звіту про виконання судового рішення, у повному обсязі не виконано, адже позивачеві не виплачена сума заборгованості, нарахована, у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії.

При цьому, відповідач вищенаведене не заперечує, однак наголошує на неможливості виконання судового рішення, оскільки вказана сума передана на облік до Головного управління ПФУ в м. Києві, тобто, саме Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, зобовязано здійснити ОСОБА_1 , виплату заборгованості нарахованої на виконання рішення у справі №180/1811/17.

У своєму звіті Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вказує на неможливість погашення перед ОСОБА_1 вказаної заборгованості через відсутність відповідного бюджетного фінансування, та зазначає про те, що сума нарахованої доплати буде виплачена позивачу після надходження відповідних коштів. Крім цього, у звіті зазначено і те, що вказана сума передана на облік до Головного управління ПФУ в м.Києві, тобто, саме Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зобовязано здійснити ОСОБА_1 , виплату заборгованості нарахованої на виконання рішення у справі №180/1811/17.

Надаючи оцінку встановленим по справі обставинам, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи це, сума, нарахована за рішенням суду стягувачу, не може бути виплачена за рахунок коштів Пенсійного фонду України без відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що проведення виплати заборгованості не може бути здійснене за рахунок власних коштів, зокрема ГУ ПФУ в Луганській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань, а виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

При цьому визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Крім того, суд зауважує, що проблема невиконання рішень судів у соціальних спорах має загальнодержавний характер. Тобто, проблема з виконанням рішення суду у цій справі не є індивідуальною, а охоплюється загальною проблемою належного виконання судових рішень в соціальних спорах, яка потребує системного підходу до її вирішення на найвищих рівнях органів державної влади.

Як свідчать матеріали справи, судове рішення є невиконаним, що не спростовується ні стягувачем, а ні боржником.

Проте, поданий пенсійним органом звіт не містить будь-яких відомостей неможливості виконати судове рішення з 21.11.2017, та не зазначає, які дії були спрямовані на виконання такого. Відсутні докази щодо виділених коштів на виконання судових рішень, а також поданий звіт не містить даних черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17, на яку посилається пенсійний орган.

Доводи ГУ ПФУ в Луганській області щодо причин невиконання рішення суду фактично зводяться до примарних сподівань у невизначеному майбутньому та усталених доводів про відсутність фінансування, що не може бути виправданням з боку Держави невиконання рішення суду та відмові людині у захисті (реалізації) її порушених прав.

Суд вважає, що відсутність механізму (порядку) виплати перерахованих пенсій за минулі періоди, не може бути підставою для невиконання рішення суду, яким встановлено право особи на отримання пенсії, при цьому, враховуючи також те, що таке право є майновим інтересом позивача і підлягає захисту відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Крім того, будь-які пояснення щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, інші надумані причини, як зазначалося вище, не можуть бути виправданням з боку ГУ ПФУ в Луганській області, невиконання рішення суду та бути аргументом наявності поважних причин його невиконання, тим більше - у сфері гарантованого ст.ст.3,46 Конституцією Україні соціального захисту, якою, крім іншого, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, наданий ГУ ПФУ у Луганській області звіт не містить повних даних виконання судового рішення, тобто, рішення суду у повному обсязі не виконано, докази, що свідчать про виконання судового рішення станом на час розгляду питання про прийняття звіту відповідачем не надано.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 382 КАС України, половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, у разі неподання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту суд має право накласти на керівника такого суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи тривале порушення прав ОСОБА_1 , яке з боку ГУ ПФУ триває з 2017 року, беручи до уваги тривале ігнорування рішення суду та його тривале невиконання в частині перерахування коштів, яке суд кваліфікує як знущання над людиною з боку ГУ ПФУ у Луганській області, яка не виконує свої зобов`язання, та суму боргу, яка є вагомою для ОСОБА_1 , для якого пенсія по суті є єдиним джерелом існування, враховуючи також те, що такого роду поведінка ГУ ПФУ у Луганській області є усталеною у такого роду відносинах (тривале невиконання судових рішень), суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення на керівника ГУ ПФУ в Луганській області ОСОБА_3 штрафу за невиконання рішення суду у даній справі, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, половину якого в сумі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину у розмірі 26 840 грн. стягнути на користь Державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про виконання постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі №180/1811/17, відмовити, та попередити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про те, що відповідно до частини сьомої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду.

Керуючись ст.ст.241-243,248,256,294,295,297,382,383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про виконання постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 року в адміністративній справі № 180/1811/17, - відмовити.

Накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження юридичної адреси: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідальну за виконання судового рішення, штраф за невиконання рішення суду у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Попередити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області ОСОБА_3 про те, що з наступного дня після набрання даним судовим рішенням законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції (ч.6 ст.382 КАС України).

Стягнення штрафу здійснити відповідно до ч.3 ст.382 КАС України шляхом стягнення половини суми штрафу, що становить 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень, стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса: АДРЕСА_1 , ), іншу половину у розмірі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень стягнути на користь Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Д.М.Скрипченко

24.11.2023