Справа № 420/17324/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з даним позовом до суду та просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову ОСОБА_1 та її малолітній доньці ОСОБА_2 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам, яке оформлене листом від 14.02.2023 року № 02-В-3605-0; зобов`язати Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 та її малолітній доньці ОСОБА_2 щомісячної допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам, визначену Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 року, починаючи з 24.03.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що внутрішньо переміщена особа має право на допомогу на проживання, визначену Порядком № 32 незалежно від дати взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія міститься в переліку, затвердженому розпорядженням № 204-р. Позивачу і всім колишнім мешканцям м. Бахмуту нікуди повертатися, проте з невідомих причин позивач та її дитина не можуть користуватися тими ж самими гарантіями, що й інші особи, які зазнали переміщення. Посилання відповідача на те, що позивач повторно не перемістилась є недоречним, оскільки право на отримання допомоги не ставить в залежність від повторного переміщення.

Від представника відповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що оскільки заявниця не повідомляла про повернення до покинутого постійного місця проживання, та не надала доказів, які підтверджують факт нового переміщення з 2015 року у визначений законодавством термін, права на отримання допомоги вона не набула.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 29 вересня 2023 року продовжено розгляд справи № 420/17324/23 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням зміни найменування відповідача; залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради; розпочато розгляд справи спочатку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та її дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеними особами з м. Бахмут, Донецька область, та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 04.08.2015 року № 5137-2917, від 21.11.2018 року № 5137-6520 (а.с. 64-65).

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення із заявою в якій просила надати письмові пояснення щодо підстав відмови у виплаті ВПО (а.с. 63).

14 лютого 2023 року Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листом № 02-В-3605-0 надано відповідь та повідомлено, що оскільки на момент виникнення події 24.02.2022 ОСОБА_1 не отримувала допомогу та нею не підтверджено факт нового переміщення з 2015 року у визначений законодавством термін, права на призначення допомоги згідно постанови КМУ № 332 не має (а.с. 61-62).

12 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення із заявою в якій просила призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з дня подачі заяви (а.с. 56-60).

21 червня 2023 року Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради листом № 02-В-3605/2-0 надано відповідь та повідомлено, відповідно до змін в законодавстві допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як ВПО до 24.02.2022 року у регіонах, що не включені до переліку, затвердженому розпорядженням № 204, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу відповідно до Урядової постанови № 505. Тобто, якщо ВПО, яка була облікована до 24.02.2022 року у регіоні, що включений до переліку, затвердженому розпорядженням № 204, та не отримувала допомогу відповідно до Урядової постанови № 505 (в тому числі якій було припинено виплату такої допомоги), може отримати допомогу відповідно до Порядку № 332 лише у разі нового переміщення, яке здійснено відповідно до Порядку № 509. Оскільки, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі як внутрішньо переміщена особа з серпня 2015 року та на момент виникнення подій 24.02.2022 року допомогу на проживання не отримувала, та не було здійснено нового переміщення з 2015 року, не було підтверджено факт повернення до зареєстрованого місця проживання, не надано інформації щодо зруйнованого житла за адресою реєстрації, тому права на призначення допомоги відповідно до чинного законодавства немає (а.с. 54-55).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" (далі Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

20.03.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок №332, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), з прийняттям якої постанова Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" втратила чинність.

Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно п. 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року. Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеними особами з м. Бахмут, Донецька область, та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 04.08.2015 року № 5137-2917, від 21.11.2018 року № 5137-6520 (а.с. 64-65).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 та її дитина ОСОБА_2 не отримували допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

При цьому, виключний перелік осіб, яким не надається допомога на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, визначений у п. 3 Порядку № 332.

Відповідно до п. 3 Порядку № 332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, допомога на проживання не надається особам, які станом на 24 лютого 2022 року не отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку.

В свою чергу, в абзаці першому пункту 2 Порядку № 332 чітко визначено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 204-р Донецька та Одеська області входять до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

За таких підстав, оскільки позивачі є внутрішньо переміщеними особами з м. Бахмут, Донецька область, що підтверджено відповідними довідками, перебувають на обліку, як внутрішньо переміщені особи в м. Одесі, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 та її дитині ОСОБА_2 у наданні щомісячної адресної допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332.

Оскільки судом встановлена протиправність рішення відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, відповідно до Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332, згідно заяви від 12.06.2023 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.02.2023 року про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам; зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно заяви від 12.06.2023 року, відповідно до Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (адреса: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2Д), Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косівська, 2Д) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.02.2023 року про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно заяви від 12.06.2023 року, відповідно до Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, адреса місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косівська, 2Д) за рахунок його бюджетних асигнувань на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук