Справа № 480/10640/23
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/585/72/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача Роменський районний центр комплектування та соціальної підтримки,

вимоги позивача: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 серпня 2023 року №139 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП в порядку ст.286 КАС України,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 26 жовтня 2023 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач), яка звернулась до Роменського районного центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 серпня 2023 року №139 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП в порядку ст.286 КАС України.

2. Позов обґрунтувала тим, що 21 серпня 2023 року начальником Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 винесено постанову №139 , якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП за неналежним чином здійснення контролю за веденням військового обліку в установі, та накладено штраф в розмірі 5100 гривень.

Позивач вважає, що постанова №139 від 21.08.2023 року є незаконною, необґрунтованою, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, вона ОСОБА_1 , рішенням 13 сесії Недригайлівської селищної ради 8 скликання від 07 червня 2023 року була обрана секретарем Недригайлівської селищної ради та цим же рішенням їй надано право першого підпису фінансово-господарських документів на період вакантності посади селищного голови.

Повноваження секретаря селищної ради чітко визначені ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні. Здійснення контролю за веденням військового обліку Законом не віднесено до повноважень секретаря ради.

Відповідно до п.п.1 п.3 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови, тобто тимчасово виконує його обов`язки.

21.08.2023 року представниками Роменського РТЦУК та СП, другого відділу Роменського РТЦУК та СП- смт Недригайлів та Роменської районної державної адміністрації районної військової адміністрації здійснено перевірку стану ведення військового обліку.

Вона пояснила представникам Роменського РТЦК та СП, що вона обрана секретарем ради лише 07 червня 2023 року; від початку виконання повноважень селищного голови нею постійно вживаються заходи щодо здійснення контрою за веденням військового обліку а те, що інспектор, до посадових обов`язків якого входить ведення військового обліку, прийнятий на посаду лише 07 серпня 2023 року.

З огляду на обставини, тобто нетривалий час виконання нею повноважень Недригайлівського селищного голови та перебування інспектора на посаді, що унеможливило усунення недоліків у веденні військового обліку, які могли виникнути не з її вини та не з вини інспектора.

В даному випадку у її присутності Акт перевірки не складався. Однак 21 серпня 2023 року представником Роменського РТЦК та СП було складено Протокол про адміністративне правопорушення, але вона відмовилась його підписувати. Крім того, ніякі додаткові документи, які б підтверджували її повноваження як посадової особи представником ІНФОРМАЦІЯ_1 додатково не витребовувались та до Протоколу не долучалися, крім копії її паспорта та індивідуально податкового номера. Як громадянки України.

Жодного підтвердження виконання нею на час перевірки обов`язків Недригайлівського селищного голови представник РТЦК та СП у неї не витребовував, тому, відповідно до Протоколу не долучав.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2023 року, що передувало винесенню постанови, був складений в порушення вимог ст.ст.255, 256 КУпАП з огляду на наступне.

Так, в порушення вимог ст.256 КУпАП, їй не було надано можливості реалізувати своє право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Також їй не було роз`яснено її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Як їй стало відомо, вказана справа була розглянута у день перевірки, тобто 21.08.2023 року, без її участі.

Про наявність даної постанови їй стало відомо 19 вересня 2023 року, коли поштою , на адресу Недригайлівської селищної ради надійшла постанова №139 від 21.08.2023 року.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Але її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим відповідач позбавив її прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.

Також позивач зазначає, що санкція ч.2 ст.210-1 КУпАП застосовується у випадку повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Тобто ч.2 ст.210-1 КУпАП посилює відповідальність для суб`єктів правопорушення, порівняно із санкцією ч.1 ст.210-1 КУпАП.

Також позивач зазначила, що станом на час звернення до суду з адміністративним позовом строк на оскарження постанови про притягнення її до відповідальності від 21.08.2023 року сплив, але вважала причини пропуску даного строку поважними, в зв`язку з чим просила їх поновити.

3. Відповідач відзиву на позову заяву суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в підстав викладених в позовній заяві. Просила поновити їй строк на оскарження постанови. Наголошувала на тому, що

5. Представник відповідача Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.12-14).

7. Рішенням 13 сесії 8 скликання Недригайлівської селищної ради Сумської області від 07.06.2023 року обрано секретарем Недригайлівської селищної ради 8 скликання на строк повноважень ради ОСОБА_1 . Надано ОСОБА_1 право першого підпису фінансово-господарських документів на період вакантності посади Недригайлівського селищного голови. (а.с.15).

8. Постановою №139 від 21 серпня 2023 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладеної на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень. (а.с.16).

VІ. Норми права.

9. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

10. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Так, враховуючи необізнаність позивача про те, що 21.08.2023 року відповідачем її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень, суд приходить до висновку про необхідність поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність порушення з боку начальника Роменського РТЦК та СП ОСОБА_3 при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині скоєння останньою правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Так, відповідачем не було викликано та повідомлено ОСОБА_1 про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Крім того в самій постанові зазначено, що постанова може бути оскаржена відповідно до ст.287-289 КУпАП у вищому органі або у міському (районному) суді протягом 10 днів з дня її винесення. А вже в наступному абзаці відмічено, що Постанова набирає чинності з моменту її винесення з 21 серпня 2023 року, що суперечить вимогам чинного КУпАП.

Також в постанові №139 від 21 серпня 2023 року зазначено, що « гр. ОСОБА_1 порушила п.12 ч.1 ст.21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме п.п.5 ч.4 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тим що неналежним чином здійснювала контроль за веденням військового обліку в установі. ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.»

А виходячи з положень ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто при ухваленні постанови відповідачем не вірно зазначено склад адміністративного правопорушення, а саме не вказано про скоєння ОСОБА_1 правовопрушення «в особливий період».

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 139 від 21 серпня 2023 року.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки КУпАП не передбачає можливості оскаржити протокол про адмінправопорушення, бо такий фіксує факт порушення і оцінюється при винесенні постанови.

Встановлені судом процесуальні порушення при винесенні постанови є підставою для направлення справи на новий розгляд (а.2 ч.3 ст.286 КАС). Однак, на час розгляду адмінпозову строки визначені ст.38 КУпАП для притягнення особи до відповідальності закінчилися, тому суд вважає за необхідне постанову скасувати і провадження у справі закрити.(п.3ч.3ст.286 КАС ).

VІ. Розподіл судових витрат.

11. Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 536,80 гривень. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 268,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роменського районного центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 серпня 2023 року №139 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП в порядку ст.286 КАС України, -задовольнити.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 139 від 21 серпня 2023 року, винесену начальником Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 .

4. Стягнути з Роменського районного центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Роменський районний центр комплектування та соціальної підтримки, , місцезнаходження: м.Ромни, вул.П.Калнишевського,27, Роменського району Сумської області, 42000.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ