Справа № 440/10840/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10840/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 19 21/, просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення на військову службу ОСОБА_1 до АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 при прийнятті рішень щодо проходження військової служби військовослужбовцем особового складу Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 виконувати вимоги статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", якою встановлено, що військовозобов`язані жінки та чоловіки, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії) можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 перевести ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби за зареєстрованим місцем проживання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, а тому під час мобілізації відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право проходити службу за місцем проживання, однак наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2023 № 158 позивача направлено для проходження військової служби і зараховано до військової частини НОМЕР_2 не за місцем проживання позивача, внаслідок чого стан здоров`я його значно погіршився.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 44 - 47/ представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що до Військової частини НОМЕР_1 рапорт позивача від 27.03.2023 щодо його переведення до військової частини за місцем його реєстрації не надходив. Також зауважував, що згідно підпорядкованості військова частина НОМЕР_1 не вирішує питання щодо проходження військової служби військовослужбовців, такі повноваження належать регіональному управлінню Сил територіальної оборони «Захід». Крім того, вказував, що позивач помилково посилається на порушення вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки вимоги наведеного Закону відносяться до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та не підпадають під сферу дії військових частин Збройних Сил України, коли військовослужбовці вже проходять військову службу. Будь-яких підстав для проходження військової служби по місцю реєстрації позивача Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено.

Відповідач Військова частина НОМЕР_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.08.2023 отримав 05.09.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 38/.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 позовну заяву залишено без руху /а.с. 15/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 23 - 24/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на подання відзиву та витребуваних доказів у справі №440/10840/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, продовжено строк на подання відзиву на позовну заяву та витребуваних доказів до 29.09.2023 /а.с. 34/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта останнього серії НОМЕР_3 /а.с. 10/.

Позивач є особою з інвалідністю 3 групи, встановленою з 14.09.2016 безтерміново, про що свідчить довідка МСЕК АВ № 0554514 /а.с. 5, зворот/.

Позивач призваний на військову службу під час загальної мобілізації та проходить військову службу, що не заперечується сторонами.

Наказом начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.05.2023 № 30-РС молодшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву взводу резерву сержантського складу роти резерву сержантського складу увільнено від займаної посади і призначено до 1226 інженерного батальйону регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сил територіальної оборони Збройних Сил України робітником підсобним інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти /а.с. 53/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2023 № 158 вирішено вважати молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.05.2023 № 30-РС на посаду робітника підсобного інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_2 таким, що 01 червня 2023 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби м. Заліщики Тернопільської області, з 01 червня 2023 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення /а.с. 54/.

Не погодившись із діями Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення на військову службу до АДРЕСА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу вимог статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За змістом частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому дія воєнного стану була неодноразово продовжена та була чинною на час спірних правовідносин .

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Відповідно до абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII ) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами частини 5 статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно з частиною 2 статті 23 Закону № 3543-XII особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 112 Положення № 1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Пунктом 113 Положення № 1153/2008 визначено, що переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання:

дружини (чоловіка);

його (її) неповнолітніх дітей, повнолітніх дітей - учнів (студентів) навчальних закладів за денною формою навчання, які перебувають на утриманні військовослужбовця, та дітей-інвалідів I або II групи;

непрацездатних батьків військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка);

братів, сестер військовослужбовця та його (її) дружини (чоловіка), які перебувають на його (її) утриманні.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що предметом регулювання статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка, крім іншого передбачає, що особи з інвалідністю у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання, є відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Системний і буквальний способи тлумачення наведених вище норм дають підстави для висновку про те, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та проходження військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних інститутів військового права.

Переміщення військовослужбовців на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої врегульоване пунктом 112 Положення № 1153/2008 та за загальним правилом здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

В ході розгляду справи встановлено, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2023 № 158, яким вирішено вважати молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.05.2023 № 30-РС на посаду робітника підсобного інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_2 таким, що 01 червня 2023 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби м. Заліщики Тернопільської області, з 01 червня 2023 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення /а.с. 54/ прийнято на підставі наказу начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.05.2023 № 30-РС, яким молодшого сержанта ОСОБА_1 увільнено від займаної посади і призначено до 1226 інженерного батальйону регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сил територіальної оборони Збройних Сил України робітником підсобним інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти /а.с. 53/.

Таким чином, фактично рішення про переміщення позивача на нове місце військової служби прийнято начальником регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », натомість Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено лише процедуру здачі посади та справ позивача та виключення його із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Отже, Військовою частиною НОМЕР_1 не здійснювалися дії щодо направлення позивача на військову службу до Тернопільської області, м. Заліщики, в/ч НОМЕР_2 , а лише вчинено дії на виконання наказу начальника регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25.05.2023 № 30-РС, який позивачем не оскаржується.

Крім того, судом не встановлено фактів, що позивач звертався до 01.06.2023 до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про переміщення його за станом здоров`я для проходження військової служби за місцем проживання, відповідний медичний висновок не надавав.

Доказів фактичного подання або надсилання доданого до позовної заяви рапорту позивача від 27.03.2023 до командира Військової частини НОМЕР_1 про переведення до військової частини за місцем реєстрації проживання /а.с. 11, зворот/ до суду не надано. При цьому у відзиві на позовну заяву Військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено, що рапорт позивача від 27.03.2023 щодо його переведення до військової частини за місцем його реєстрації не надходив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо направлення на військову службу ОСОБА_1 до АДРЕСА_1 та задоволення відповідних позовних вимог.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 при прийнятті рішень щодо проходження військової служби військовослужбовцем особового складу Збройних Сил України військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 виконувати вимоги статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", якою встановлено, що військовозобов`язані жінки та чоловіки, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії) можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання та зобов`язання командира військової частини НОМЕР_2 перевести ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби за зареєстрованим місцем проживання.

Суд повторює, що врегульована статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та проходження військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних правових норм. При цьому порядок переміщення військовослужбовців на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої врегульований пунктами 112, 113 Положення № 1153/2008.

Доказів звернення позивача до командира Військової частини НОМЕР_2 із рапортом про переміщення його за станом здоров`я для проходження військової служби за місцем проживання із наданням відповідного медичного висновку та протиправної відмови чи бездіяльності цієї військової частини під час розгляду відповідного рапорту позивачем до суду надано, а отже суд приходить до висновку, що права та законні інтереси позивача не порушені, а тому підстави для їхнього захисту відсутні.

Отже, позов не підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Беручи до уваги те, що у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол