Справа № 580/2441/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2441/23 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Карпушової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Катеринопільського районного суду Черкаської області, Ватутінського міського суду Черкаської області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Катеринопільського районного суду Черкаської області (відповідач 1), Ватутінського міського суду Черкаської області (відповідач 2) про:

- визнання незаконним і скасування розпорядження від 10.03.2023 № 623 відповідача 1;

- визнання протиправними дій відповідача 1 щодо видачі розпорядження від 10.03.2023 № 623 «Про передачу цивільної справи в порядку п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України» за підписом неповноважної особи;

- визнання протиправними дій відповідача 1 щодо відсутності опису у супровідному листі від 10.03.2023 № 623/23-вих аркушів томів справи;

- зобов`язання відповідача 1 видати розпорядження про передачу справи № 705/4712/17 до Ватутінського міського суду Черкаської області повноважною особою;

- зобов`язання відповідача 1 вказати у супровідному листі про передачу цивільної справи № 705/4712/17 до Ватутінського міського суду Черкаської області аркуші томів справи;

- визнання протиправними дій відповідача 2 щодо невиконання вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814;

- зобов`язання відповідача 2 скласти Акт щодо невідповідності оформлення документів цивільної справи № 705/4712/17 та надіслання справи до відповідача 1 для дооформлення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апелянтки подібні до викладених у позовній заяві та обґрунтовані, зокрема, тим, що суддя суду першої інстанції спотворила зміст позовної заяви, неповно встановила обставини справи та протиправно відмовила в задоволенні позовних вимог.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом відповідача 1 від 30.01.2023 № 6-В, підписаного головою суду Віталієм Лазаренко підтверджується, що він використовує оплачувану творчу відпустку, тривалістю 30 календарних днів, починаючи з 13.02 до 14.03.2023 включно. На період його відпустки виконання обов`язків голови Катеринопільського районного суду Черкаської області поклав на суддю Баранова Олега Івановича. У випадку тимчасової відсутності або непрацездатності виконуючого обов`язки голови зазначеного суду Баранова О.І. надав право першого підпису керівнику апарату Синьогубу Дмитру Петровичу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідача 1 від 10.03.2023 цивільна справа № 705/4712/17 за позовом позивачки у цій справі до Комунального підприємства «Уманьводоканал» про захист прав споживачів передана на розгляд судді Баранову Олегу Івановичу. Зазначено, що суддя Лазаренко В.В. виключений з розподілу згідно з табелем (відпустка 14 і більше днів).

За розпорядженням голови Катеринопільського районного суду О.І. Баранова від 10.03.2023 № 623/23 цивільну справу № 705/4712/17 ухвалено передати відповідачу 2, як найбільш територіально наближеному суду. Вказано, що згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 встановлено, що після задоволення відводу судді Баранова О.І. неможливо утворити новий склад суду для розгляду зазначеної вище цивільної справи, через відсутність потрібної кількості суддів, оскільки інший суддя - Лазаренко В.В. перебуває у творчій відпустці.

Супровідним листом від 10.03.2023 № 623/23-вих, підписаним в.о. голови Катеринопільського районного суду Барановим О.І., цивільну справу № 705/4712/17 відповідно до зазначеного вище розпорядження надіслано відповідачу 2, а його копії сторонам. У додатках супровідного зазначено: «ц/справа № 705/4712/17 в 3 томах».

Вважаючи, що при вчиненні вищеописаних дій відповідач 1 порушив вимоги щодо відповідності змісту опису фактичній наявності документів, та вимоги щодо належності оформлення і засвідчення підписами опису справи, чим порушення права та інтереси позивачки, як сторони по справі, та що призвело до утворення неповноважного складу суду відповідачем 2, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив зокрема з того, що у позовній заяві відсутні доводи щодо конкретних недоліків у роботі відповідача 2 при отриманні матеріалів цивільної справи № 705/4712/17, відсутні належні та допустимі докази порушення вимог п.7 розділу ІІ Інструкції. Вказано, що встановлені обставини справи свідчать про відсутність допущення відповідачем 1 порушення вимог Інструкції під час оформлення супровідного листа від 10.03.2023 № 623/23-вих про направлення вказаної вище цивільної справи відповідачу 2 та вимог щодо її оформлення.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Питання щодо передачі цивільної справи з одного суду до іншого врегульовані статтею 31 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частина 4 ст. 31 ЦПК України передбачає, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Отже, у випадку неможливості утворення нового складу суду цивільна справа підлягає передачі за розпорядженням голови суду до найбільш територіально наближеного суду.

Закон України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.1. Закон № 1402-VIII судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закон № 1402-VIII адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Відповідно до ч. 12 вказаної статті перебування судді на адміністративній посаді в суді не звільняє його від здійснення повноважень судді відповідного суду, передбачених цим Законом.

Отже, голова суду одночасно здійснює повноваження за адміністративною посадою та повноваження судді при здійсненні судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закон № 1402-VIII голова місцевого суду:

1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;

2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду;

3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;

5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення;

6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду;

7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;

8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду;

9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження (ч. 2 ст. 24 Закону № 1402-VIII).

Частиною 3 ст. 24 Закону № 1402-VIII визначено, що у разі відсутності голови місцевого суду його адміністративні повноваження здійснює один із заступників голови суду за визначенням голови суду, за відсутності такого визначення - заступник голови суду, який має більший стаж роботи на посаді судді, а в разі відсутності заступника голови суду - суддя цього суду, який має більший стаж роботи на посаді судді.

Отже, законодавством чітко визначено перелік осіб, які можуть здійснювати адміністративні повноваження голови місцевого суду у разі його відсутності. При цьому, виконання обов`язків голови означає тимчасове виконання адміністративної посади суддею та замінює встановленого законом порядку факту обрання на таку посаду. Водночас прямої заборони продовжувати обіймати таку посаду судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, закон не містить.

Суд врахував відсутність належних доказів, що наказ відповідача 1 від 30.01.2023 №6-В щодо покладання тимчасових обов`язків голови протиправний. У заявлених спірних правовідносинах головою Катеринопільського районного суду обрано Віталія Лазаренко. Суддя О.І. Баранов призначений тимчасово виконувати його обов`язки, з огляду на що він виконує повноваження голови цілком визначений термін.

Документування управлінської інформації суду згідно з п.4 розділу XVII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (далі - Інструкція), полягає у створенні документів, що спрямовані на вирішення управлінських рішень.

Пунктом 7 розділу XVII Інструкції встановлено, що посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених законодавством України, посадовими інструкціями, наказом про розподіл обов`язків тощо.

Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 містить відомості, що єдиним суддею для участі в розподілі зазначеної цивільної справи, є Баранов О.І.

Відомостями Єдиного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109479054) підтверджується, що вказаний суддя задовольнив самовідвід ухвалою від 10.03.2023. Тому розпорядження у зв`язку з неможливістю утворення нового складу суду для розгляду цивільної справи № 705/4712/17 суддя Катеринопільського районного суду О.І. Баранов уповноважений підписати у зв`язку з тимчасовим виконанням обов`язків голови суду, покладених наказом голови Катеринопільського районного суду Черкаської області Віталієм Лазаренком від 30.01.2023 № 6-В.

Натомість прийняте спірне розпорядження від 10.03.2023 № 623/23 ним підписане як головою. Супровідний підписаний О.І. Барановим як виконувачем обов`язки голови Катеринопільського районного суду. Тобто, розрядження підписав без доповнення, вказуючи тільки посаду голови суду, на яку його не було обрано.

Поряд з цим, станом на дату виникнення спірних обставин вказаний суддя мав, хоч і тимчасово, повноваження голови суду, на чому вірно наголошено судом першої інстанції.

Відтак, можливо стверджувати, що формальне упущення в реквізиті такого доповнення має ознаки помилки, що не змінює суті наявних повноважень приймати управлінські рішення та фактично не порушує правового інтересу та загальних прав позивачки на судовий розгляд справи належним складом суду, що останньою не спростовано жодними обґрунтованими доводами апеляційної скарги.

Стосовно доводів апелянтки про допущення процедурних порушень, колегія суддів також зазначає наступне.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція щодо значимості процедурних порушень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В контексті викладеного, судова колегія вказує, що апелянткою не зазначено, яким чином порушення процедури в межах спірних правовідносин, які на думку останньої мали місце, об`єктивно вплинули чи могли вплинути на її права та інтереси.

Щодо відсутності опису у супровідному листі від 10.03.2023 № 623/23-вих аркушів томів справи, то згідно з п. 1 розділу IX Інструкції направлення справи за межі суду, у тому числі до апеляційної чи касаційної інстанції, до іншого місцевого суду, до експертних установ для проведення експертизи, до слідчих органів тощо, а також повернення справи за належністю до місцевого чи апеляційного суду здійснюється на підставі відповідного процесуального документа.

У кожному випадку справа надсилається за межі суду із супровідним листом, підписаним керівником апарату або особою, яка виконує його обов`язки, чи іншою особою, визначеною наказом голови суду. У супровідному листі зазначаються підстави направлення (повернення) справи та її реквізити.

Судові справи надсилаються поштою або передаються відповідальним працівником апарату суду. Передавання справ через сторонніх осіб категорично заборонено.

На кожну справу, що направляється за межі суду, складається окремий супровідний лист.

Примірник супровідного листа прикріплюється до лицьової сторінки обкладинки справи, що направляється за межі суду, а його копія долучається до відповідної номенклатурної справи суду, що направляє справу.

Згідно з п. 3 розділу IX Інструкції при направленні за межі суду справа повинна містити документи, пронумеровані та підшиті в порядку, вказаному в описі. Забороняється направлення за межі суду справ з наявністю неповного опису справи та непідшитих документів, крім випадків, коли вона є речовим доказом. Використання будь-якого механічного способу скріплення документів, окрім їх підшивання до справи, не допускається.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції при надходженні до суду судової справи (матеріалів кримінального провадження) перевіряється наявність додатків, зазначених у супровідному листі суду, здійснюється огляд стану справи (наявність томів, повнота підшивання матеріалів справи, наявність опису, відповідність змісту опису фактичній наявності документів, належність оформлення і засвідчення підписами опису справи).

У разі виявлення недоліків у формуванні судової справи канцелярія (відповідний структурний підрозділ) складає акт про стан справи, що надійшла до суду, і долучає його до матеріалів справи.

Отже, справа надсилається за межі суду із супровідним листом, в якому зазначаються підстави направлення (повернення) справи та її реквізити.

Згідно з п. 8 розділу VII Інструкції внутрішній опис судової справи (додаток 6) як засіб фіксування наявності документів та розміщення їх у справі здійснюється на внутрішньому боці обкладинки і може бути продовжений на окремих аркушах, які з цією метою підшиваються до справи першими, та включає порядковий номер, реєстраційний індекс документу, дату, коротку назву документа, номер аркушів справи, примітки.

Документи, зазначені в додатку до позовної заяви, апеляційної (касаційної) скарги або в іншому супровідному документі, в описі не перелічуються, але обов`язково зазначається про їх наявність згідно з переліком у додатку.

Документ, що підтверджує відсутність додатка до позовної заяви, апеляційної (касаційної) скарги, долучається до справи.

Якщо до справи підшита копія, а не оригінал документа, то про це обов`язково зазначається в описі.

Опис підписує суддя та працівник апарату суду (із зазначенням посади, прізвища, ініціалів та дати), який оформлює справу. У разі відсутності судді внутрішній опис підписує особа, визначена наказом голови суду. За відсутності такого наказу внутрішній опис підписує голова суду, або особа, яка виконує його обов`язки.

У справах, де вже є внутрішній опис, при приєднанні нових документів опис та його нумерація продовжуються.

До внутрішнього опису кожного тому справи складається підсумковий запис, у якому наводяться цифрами та літерами кількість документів, що включені до опису, та кількість аркушів внутрішнього опису.

Пунктом 9 розділу VII Інструкції визначено, що оформлення судової справи передбачає нумерацію аркушів у справі з дотриманням таких правил:

- аркуші у судовій справі нумеруються арабськими цифрами у правому верхньому куті простим графітовим олівцем або механічним нумератором. Застосування чорнил, пасти або кольорових олівців для нумерації аркушів забороняється;

- аркуші судової справи, розділеної на томи, слід нумерувати за кожним томом окремо;

- аркуші внутрішнього опису документів справи нумеруються окремо.

Відповідно до п. 10 розділу VII Інструкції судові справи з великою кількістю документів формуються в окремі томи з кількістю аркушів не більше 250.

Кожен том судової справи оформлюється окремо, має власну нумерацію аркушів та власний внутрішній опис.

Отже, Інструкція визначає вимоги щодо оформлення судової справи та супровідних листів про направлення судової справи за межі суду. Кількість аркушів зазначається безпосередньо під час номерування матеріалів справи та зазначається в описі кожного її тому. Водночас відсутні вимоги щодо зазначення в супровідному листі аркушів томів справи, як було зазначено позивачкою у позовній заяві.

Відповідач 1 у супровідному листі від 10.03.2023 № 623/23-вих зазначив підставу направлення цивільної справи та її реквізити, а саме номер № 705/4712/17 та кількість томів - 3 томи. У такий спосіб дотримався вимог Інструкції, а протилежні доводи позивачки щодо унеможливлення виконання відповідачем 2 вимог п.7 розділу ІІ Інструкції не обґрунтовані, з чим погоджується і колегія суддів.

За приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, перевіряючи правомірність такого рішення, суд відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинен перевірити, чи прийняте воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що оскільки встановлені обставини справи дають підстави для висновку про недоведеність порушень, які на переконання позивачки, мали місце, або їх малозначність, то підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Катеринопільського районного суду Черкаської області, Ватутінського міського суду Черкаської області - відсутні.

Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань, ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивачки не містить.

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Катеринопільського районного суду Черкаської області, Ватутінського міського суду Черкаської області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Кузьменко В.В.

Судді: Василенко Я.М.

Карпушова О.В.