Справа № 620/5819/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Баргаміна Н.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Справа № 620/5819/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати постанову військово-лікарської комісії № 1122 від 15.02.2023 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити повторний медичний огляд військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_1

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 стверджував, що висновок госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2023 є неповним й не відображає фактичний та об`єктивний стан його здоров`я.

Також Позивач зазначив, що медичний огляд, на підставі якого була складена оскаржувана постанова, відбувся формально, а його висновки є необґрунтованими та безпідставними.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надання оцінки стану здоров`я Позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Разом з тим суд зауважив, що обстеження Позивача було проведено згідно з пунктом 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом і що в даному випадку відсутні підстави вважати, що оскаржуване Позивачем рішення ВЛК є протиправним по суті та/або за процедурою його прийняття.

Окрім того суд зазначив, що в разі наявності у Позивача сумніву щодо правильності висновку ВЛК військової частини щодо його придатності до військової служби, він мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду такого рішення ВЛК військової частини і що остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято лише ЦВЛК.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наводячи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його позові, а також наголошуючи, що в межах розгляду цієї справи судом не надається оцінка діагнозу Позивача, а перевіряється дотримання Відповідачем правових норм та процедури при проведенні військово-лікарської експертизи.

При цьому Апелянт зазначає, що ним не оскаржуються встановлені йому діагнози ВЛК під час огляду, а натомість предметом заявлених ним позовних вимог є виключно порушення Відповідачем процедури огляду та його неповнота.

Окрім того Апелянт вказує, що звернення до ЦВЛК є правом, а не обов`язком військовослужбовця, яке реалізується ним на власний розсуд та не позбавляє його права на звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення ВЛК, яке не оскаржувалося ним до ЦВЛК.

Разом з тим Апелянт звертає увагу на те, що він звертався до ЦВЛК щодо оскарження відповідної постанови ВЛК військової частини, але суд першої інстанції відповідні матеріали справи не дослідив та безпідставно зробив висновок про те, що спірна постанова ВЛК військової частини ним не оскаржувалася.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору вцілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2023 та від 27.09.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено судовий розгляд справи у порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

З 26.02.2022 ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України.

14.02.2023 Військовою частиною НОМЕР_2 Позивачу видано направлення № 950 на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби після проходження лікування захворювання.

15.02.2023 гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд Позивача, за результатами якого прийнято постанову у формі довідки від 15.02.2023 № 1122 про те, що Позивач придатний до військової служби на підставі статті 64-в, графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ.

Не погоджуючись із вказаним висновком ВЛК, Позивач 20.03.2023 оскаржив його до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України.

20.04.2023 за наслідком розгляду вказаної скарги ЦВЛК надіслала Позивачеві лист, в якому зазначила про правильність прийнятої ВЛК постанови ти відсутність підстав для її скасування.

8. Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ВЛК військової частини НОМЕР_1 , Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ), «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII), Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно зі ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У ст. 70 Закону № 2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до пункту 6.9 глави 6 розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Абзацом 7 пункту 6.2 глави 6 розділу II Положення № 402 передбачено, що службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове.

Згідно з пунктом 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови, зокрема, такого змісту: а) «Придатний» до військової служби; «Непридатний» до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 1 розділу I Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія; ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Відповідно до пунктів 20.1-20.2 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.4.5. та пункту 2.4.10 глави 2 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК. Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Відповідно до абзацу 14 пункту 2.3.4,та пункту 2.3.5 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця ВЛК, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань.

11. Разом з тим системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що медичний огляд військовослужбовця повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.

12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ВЛК військової частини НОМЕР_1 при проведенні військово-лікарської експертизи Позивача було дотримано відповідну процедуру медичного огляду, регламентовану чинним законодавством та прийнято оскаржувану Позивачем постанову, з урахуванням відповідних медичних показників стану здоров`я Позивача за методом їх індивідуальної оцінки, як таке передбачено Положенням № 402.

13. Разом з тим судова колегія у контексті аналізу відповідних доводів апеляційної скарги зазначає, що Апелянтом не оскаржується діагнози, установлені йому ВЛК під час огляду, про що ним наголошується в його скарзі /т.1 а.с.90 зі зворотного боку/, а суд, відповідно до частини першої статті 308 КАС України, перевіряє рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги.

Крім того, як було правильно зазначено судом першої інстанції, надання оцінки стану здоров`я Позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входить до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом Верховний Суд у постановах від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 та від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18

14. Доводи Апелянта про те, що оскаржувана ним постанова (довідка) не містить даних щодо його повного огляду, зокрема всіма лікарями, є необґрунтованими, оскільки приписи Положення № 402 не містять обов`язку викладення даних огляду особи саме в довідці ВЛК.

15. Водночас судова колегія приймає до уваги доводи Апелянта про те, що він звертався до ЦВЛК щодо оскарження спірної постанови ВЛК військової частини, але суд першої інстанції відповідні матеріали справи не дослідив та безпідставно зробив висновок про те, що спірна постанова ВЛК військової частини ним не оскаржувалася.

Аналізуючи такі доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції відповідних обставин справи, колегія суддів установила, що дійсно спірна постанова ВЛК військової частини була оскаржені Позивачем до ЦВЛК та за результатами перегляду залишена ЦВЛК без змін.

Разом з тим, не встановлення судом першої інстанції означених обставин не призвело до неправильного вирішення спору в цій справі та, відповідно до ст. 317 КАС України, не є достатньою правовою підставою для скасування рішення суду.

Також судова колегія зазначає, що як убачається з наведених вище законодавчих приписів, саме рішення ЦВЛК у такому випадку є кінцевим.

Втім, таке рішення ЦВЛК Позивачем у межах позову в цій справі не оскаржується, а ЦВЛК не є відповідачем або співвідповідачем у цій справі. Тож, суд апеляційної інстанції, згідно з приписами ст.ст. 48, 308 КАС України, не наділений повноваженнями щодо перегляду відповідного рішення ЦВЛК.

16. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

18. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

19. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року - без змін.

20. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Ссудове рішення виготовлено 28 листопада 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

судді: О.В. Карпушова

О.М. Кузьмишина