Справа № 580/6782/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2023 року справа № 580/6782/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглядаючи у порядку письмового провадження в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Військова частина НОМЕР_2 про визнання незаконним та скасування наказу,

встановив:

01 серпня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 ;

2) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення певних дій, а саме призначати ОСОБА_1 на будь-які посади у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй частинах без згоди ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 07.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

27.11.2023 на адресу суду від Національного агентства з питань запобігання корупції надійшло клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, з метою вжиття всіх заходів захисту прав ОСОБА_1 , як викривача.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної адміністративної справи є визнання протиправним та скасування пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 та зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення певних дій, а саме призначати ОСОБА_1 на будь-які посади у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй частинах без згоди ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.49 КАС України Національне агентство з питань запобігання корупції може бути залучене як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначено Законом України Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).

Згідно з ч.1 ст.4 названого Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.11 Закону № 1700-VII до повноважень Національного агентства належить отримання та розгляд повідомлень, здійснення співпраці з викривачами, забезпечення їх правового та іншого захисту, перевірка дотримання законодавства з питань захисту викривачів, внесення приписів з вимогою про усунення порушень трудових (звільнення, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) та інших прав викривачів і притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їхніх прав, у зв`язку з такими повідомленнями.

Відповідно до ч.1 ст.534 Закону № 1700-VII викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону. До негативних заходів також належать формально правомірні рішення і дії керівника або роботодавця, які носять вибірковий характер, зокрема, не застосовуються до інших працівників у подібних ситуаціях та/або не застосовувалися до працівника у подібних ситуаціях раніше.

Верховний Суд у постановою від 15 серпня 2019 року у справі № 815/2074/18 дійшов висновку, що з моменту набуття особою статусу викривача, останній здобуває певний імунітет, суть якого розкрито в частині третій статті 53 Закону України "Про запобігання корупції.

Суд зазначає, що наявність статусу викривача у позивачки надає особі особливого імунітету викривача в розумінні Закону України «Про запобігання корупції». Національним агентством з питань запобігання корупції повідомлено у клопотанні від 24.11.2023 про проведення перевірки щодо можливого порушення трудових прав ОСОБА_1 , як викривача, а також дотримання командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 законодавства з питань захисту викривачів.

Про наявність зв`язку між негативними заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою може свідчити, зокрема, але не виключно такі обставини: певна послідовність подій (спочатку повідомлення особою про факти корупції, потім - застосування до викривача негативних наслідків, а не навпаки); наближеність в часі цих подій (застосування негативних наслідків до викривача відбулось незадовго після повідомлення ним про факти корупції); наявність різного роду погроз до викривача після повідомлення ним про факти корупції; відсутність в минулому (до моменту повідомлення) претензій до працівника, в тому числі й з боку осіб, про корупційні діяння яких ним повідомлено.

Перевірка наявності чи відсутності наведених обставин дасть змогу стверджувати про відсутність чи наявність причинного зв`язку між виданням спірного наказу із діяльністю позивача, як викривача.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі № 816/1874/17.

Також суд зазначає, що спірний наказ винесений раніше (19.07.2023) за звернення позивача до НАЗК щодо вжиття заходів її захисту як викривача (06.11.2023).

Крім того, заявником не доведено наявності передбачених ч.3 ст.49 КАС України підстав для того щоб залучити вказаний орган до участі у розгляді цієї справи, та судом таких підстав також виходячи з матеріалів справи не встановлено.

За наведених обставин, суд вважає відсутніми правові підстави для залучення зазначеної особи до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Національного агентства з питань запобігання корупції про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (від 27.11.2023 в.№52539/23) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО