Справа № 580/1214/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року справа № 580/1214/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

представника позивача Заверюхи К.О. (згідно з ордером),

представника відповідача 1 Кошарської А.Ю. (за самопредставництвом),

представника відповідача Некоз Анжели (за самопредставництвом),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

20 лютого 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.06.2022 №1;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №;

3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №;

4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.06.2022 №1;

5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №;

6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №;

7) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 10.06.2022 №1;

8) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №;

9) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 10.06.2022 №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним управлінням ДПС у м. Києві (далі - Відповідач -1) відносно позивача складено акти фактичних перевірок, за результатами яких винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення, саме:

- від 21.01.2022 №3631/Ж5/26-15-09-01/ (далі -Акт№3631) щодо перевірки господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ;

- від 21.01.2022 №3634/Ж5/26-15-09-01/ (далі - Акт №3634) щодо перевірки господарської одиниці магазину за адресою: АДРЕСА_2 ;

- від 21.01.2022 №3636/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 (далі - Акт №3636) щодо перевірки господарської одиниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач зазначає, що відповідачем - 1 не дотримано умов призначення та проведення перевірки з огляду на те, що не видається можливим ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення фактичної перевірки, не визначено, яка інформація свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення, в якому-порядку вона була отримана, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 15.06.2021 №826/28170/15. Крім того, матеріали справи не містять доказів ознайомлення позивача з направленнями і наказами на проведення перевірок, а тому наказ від 13.01.2022 №360-п «Про проведення фактичних перевірок» є протиправним.

Крім того, позивач посилається на невідповідність висновків відповідача 1, що викладені в актах фактичних перевірок, вимогам податкового законодавства та фактичним обставинам.

Зокрема в Акті №3631 встановленні порушення п. 228.9 ст. 228 ПК України, ст.11 Закону № 481/95-ВР, п. п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Зокрема позивач зазначив, що в останньому абзаці аркушу № 4 Акту №3631 зазначено, що продукція описана в Додатку № 1 та Додатку № 2 була вилучена працівниками УСР ГУНП у м. Києві, в рамках кримінального провадження від 04.11.2021 №0000244. Як вбачається з ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 26.01.2022 № 752/24/22, до слідчого судді звернувся прокурор із клопотанням про накладення арешту на речі та грошові кошти, які вилучені 17.01.2022 в ході обшуку у , приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином вилучення 17.01.2022 продукції позбавило можливості відповідача - 1 проводити будь-які перевірки, а більш того, складати будь-які описи залишків такої продукції. Крім того, зазначення в Додатках № №1, 2 номеру Акту перевірки свідчить про те, що останні складено вже після закінчення перевірки, оскільки згідно з п. 86.5 ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, реєструється після закінчення перевірки.

Також як вбачається з матеріалів перевірки, перед початком фактичної перевірки Відповідачем - 1 проведена контрольна розрахункова операція.

В Акті №3631 вкапано, що «продавцем магазину позивача реалізовано пачку тютюну для кальяну «Jibiar ice strawberry raspberry» 50 грам за ціною 85 грн., на що не видано та не роздруковано фіскальний чек РРО, чим порушено п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також встановлено реалізацію пачки тютюну для кальяну «Jibiar ice strawberry raspberry» 50 грам за ціною 85 грн. без наявності марки акцизного податку встановленого зразка».

Разом з тим, жодних документів, які б підтверджували проведення вказаної контрольної розрахункової операції матеріали перевірки не містять, що спростовує висновки Відповідача - 1 про порушення позивачем п. 1,2, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 11 Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв,- тютюнових виробів', рідин, що використовуються Б. електронних сигаретах, та пального», а отже свідчить про незаконність та безпідставність нарахування відповідних штрафних санкцій.

Крім того, позивач зазначив, що акти опису залишків продукції складено з грубим порушенням Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затв. Наказом ДПА України від 12.08.2008 № 534 (далі Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів перевірок), якими передбачено, що перед проведенням перевірки у матеріально відповідальної особи береться розписка щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), включення у товарні звіти всіх видаткових і прибуткових документів на цінності. Розписка є невід`ємною частиною відомості.

У Відомості зазначаються назва та код суб`єкта господарювання, адреса, назва й адреса господарського суб`єкта, інформація про підставу проведення перевірки, дата та час початку та завершення перевірки, інформація про результати перевірки.

В той же час, Додатки № №1, 2 ні інформацію про підставу проведення перевірки, ні дату та час початку і завершення перевірки, інформацію про результати перевірки не містять. Жодної розписки у матеріально відповідальної особи не взято.

Крім того, жодними доказами не підтверджено реалізацію товарів на загальну суму 685351,00 грн, в той час, як в розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення рішення № відповідачем - 2 зазначено саме про реалізацію товарів на вказану суму. Аналогічні необгрунтовані висновки викладені Відповідачем -1 в Актах №3634, №3636.

Зазначає, що в порушення Методичних рекомендацій від 04.09.2020 № 470 спірні податкові повідомлення-рішення прийняті поза межами компетенції, оскільки вони прийняті, як органом ДПС, працівники якого здійснювали перевірку (відповідач 1) так і органом ДПС, за основним місцем обліку позивача (відповідач 2).

Таким чином, позивач просить визнати протиправним і скасувати відповідне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області.

Ухвалою від 30.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Головне управління ДПС у Черкаській області у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечило, мотивуючи свою позицію тим, відповідно до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 13.01.2022 №360-п, додатку до нього, направлень на перевірку від 17.01.2022 №443/26-15-09-01, №442/26-15-09-01 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_3 .

Перед початком перевірки у відповідності до п. 80.4 ст. 80 ПКУ працівниками контролюючого органу (ГУ ДПС у м. Києві) на підставі пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПКУ проведено контрольно розрахункову операцію. Продавець ОСОБА_2 реалізував пачку тютюну для кальяну «Adalya lychee» 50 гр. за ціною 70 грн, проте, ним не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій чим порушено п. 1,2 ст. 3 Закону №265.

Також під час перевірки встановлено зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів на загальну кількість 3 256 пачок на загальну суму 408 665,00 грн., про що складено опис залишків продукції. Документів, що підтверджують придбання(походження) тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 та/або його представниками не надано.

Таким чином, посадовими особами контролюючого органу встановлено зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів у кількості 3 256 пачок на загальну суму 408 665,00 грн., що необліковані у встановленому законом порядку, що свідчить про порушення платником податків п. 12 ст. 3 Закону №265.

Окрім того, на продукції відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Вказане свідчить про порушення ст. 11 Закону №481.

Крім того, проведено контрольно розрахункову операцію, за результатом якої продавець ОСОБА_3 реалізував пачку тютюну для кальяну «Jibiar ice strawberry, raspberry» 50 гр. за ціною 85 гр., проте, ним не проведено розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону №265.

Після проведеної контрольно розрахункової операції посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві, пред`явлені службові посвідчення, наказ з додатком на направлення на перевірку, проте, представник ФОП ОСОБА_1 та продавець відмовилися від підписання направлень.

Про вищезазначений факт складено акт про відмову від отримання наказу та підпису у направленнях.

В ході перевірки позивача за місцем проведення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 , встановлено зберігання для подальшої реалізації тютюнових виробів на загальну кількість 5 279 пачок на загальну суму 627 036,00 грн та рідин, що використовуються в електронних сигаретах в кількості 285 шт. на загальну суму 58 315,00 грн. про що складено опис залишків продукції. Документів, що підтверджують придбання(походження) тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 та/або його представниками під час перевірки не надано.

Таким чином, посадовими особами контролюючого органу встановлено зберігання для подальшої реалізації підакцизної групи товарів у загальній кількості 5 564 шт. на загальну суму 685 351 грн., що необліковані у встановленому законом порядку, що свідчить про порушення платником податків п.12 ст. 3 Закону №265.

Окрім того, на вищезазначеній продукції відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Вказане свідчить про порушення ст. 11 Закону №481.

В ході перевірки позивача за місцем проведення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_2 встановлено зберігання для подальшої реалізації електронних сигарет у кількості 277 на суму 56 535 грн., та тютюну для кальяну у кількості^ 316 пачок на суму 592 645 грн. про що складено опис залишків продукції. Документів, що підтверджуюсь придбання(походження) тютюнових виробів ФОП ОСОБА_1 та/або його представниками не надано.

Таким чином, посадовими особами контролюючого органу встановлено зберігання для подальшої реалізації підакцизної групи товарів на загальну суму 649 180 грн., що необліковані у встановленому законом порядку, що свідчить про порушення^ платником податків п.12 ст. 3 Закону №265. :

Окрім того, на реалізованій продукції та на продукції що зберігається в магазині для подальшої реалізації відсутні марки акцизного податку встановленого зразка. Загальна сума товарів без марок акцизного податку 649 180 грн. Вказане свідчить про порушення ст. 11 Закону №481.

Головне управління ДПС у Черкаській області у відзиві на адміністративний позов проти задоволення адміністративного позову заперечило та зазначило, що доводи на які позивач посилається у своїй позовній заяві не можуть прийматися до уваги контролюючого органу та суду.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзиви, в якій позивач просить позов задовольнити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували повністю, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 09.08.2017, основним видом діяльності є код КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, про що включені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код (РНОКПП НОМЕР_1 ), та перебуває на обліку в Уманській ДПІ ГУ ДПС у Черкаській області як платник податків.

Працівники управління фактичних перевірок Головного управління ДПС у м. Києві провели фактичні перевірки магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 .

При проведенні фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до акта про відмову від підпису у направленні на проведення перевірки від 17.01.2022 № 216/Ж6/26-15-09-01 продавець магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відмовився розписатися в направленні на перевірку та отримати копію наказу на проведення фактичної перевірки (т. 1 а. с. 112).

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 21.01.2022 № 3631/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 101-105).

За висновком акта перевірки встановлено порушення таких вимог:

- п. 228.9 ст. 228 ПК України від 02.12.2010;

- ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 481/95-ВР), а саме: реалізація, зберігання з метою реалізації, тютюнових виробів на загальну суму 443 604 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка;

- п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта від 21.01.2022 № 3631/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 Головне управління ДПС у м. Києві 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № 1, яким до позивача за порушення ст. ст. 11 Закону № 481/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 1 254 072 грн (т. 1 а. с. 117).

Також на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № 7, яким до позивача за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 85 грн (т. 1 а. с. 119-120).

Крім того, на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 685351,00 (т. 1 а. с. 122-123).

При проведенні фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 ), продавцю ОСОБА_5 пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки (т. 1 а. с. 137-138).

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 21.01.2022 № 3634/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 101-105).

За висновком акта перевірки встановлено порушення таких вимог:

- п. 226.9 ст. 226 ПК України від 02.12.2010;

- ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 481/95-ВР), а саме: реалізація, зберігання з метою реалізації, тютюнових виробів на загальну суму 443 604 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка;

- п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта від 21.01.2022 № 3634/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 Головне управління ДПС у м. Києві 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № 1, яким позивача за порушення ст. ст. 11 Закону № 481/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 1 185 290 грн (т. 1 а. с. 143).

Також на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 105 грн (т. 1 а. с. 145-146).

Крім того, на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 649180,00 (т. 1 а. с. 148-149).

При проведенні фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , продавцю ОСОБА_2 пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки (т. 1 а. с. 163-164).

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 21.01.2022 № 3636/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 153-156).

За висновком акта перевірки встановлено порушення таких вимог:

- п. 228.9 ст. 228 ПК України від 02.12.2010;

- ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 481/95-ВР), а саме: реалізація, зберігання з метою реалізації, тютюнових виробів на загальну суму 443 604 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка;

- п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акта від 21.01.2022 № 3631/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 Головне управління ДПС у м. Києві 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № 1, яким позивача за порушення ст. ст. 11 Закону № 481/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 817330 грн (т. 1 а. с. 165).

Також на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 105 грн (т. 1 а. с. 167-168).

Крім того, на підставі зазначеного акта Головне управління ДПС у Черкаській області 10.06.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР застосовано штрафну санкцію в сумі 408665,00 (т. 1 а. с. 170-171).

Не погодившись з правомірністю зазначених рішень та діями контролюючого органу щодо проведення фактичних перевірок, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 61.1 статті 61 Податкового кодексу України).

Пунктом п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з положеннями пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 73 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав перелічених в підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 ПК України.

Підстави проведення фактичної перевірки передбачені статтею 80 Податкового кодексу України, зокрема:

підпункт 80.2.2 пункту 80.2: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

підпункт 80.2.5 пункту 80.2: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

Отже підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України передбачено дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:

- першою підставою є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства у частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- другою (самостійно, незалежною від першої) підставою є здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п.п. 191-1.1.14. п. 191-1.1. статті 191-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Верховний Суд при розгляді справи №815/1978/18 у постанові від 10.04.2020 зауважив, що норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які покладені на органи ДПС.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДПС у м. Києві провело фактичні перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідно до наказу в. о. начальника Головного управління ДПС у м. Києві від 13.01.2022 № 360-п «Про проведення фактичних перевірок». Як підстава для проведення таких перевірок у вказаному наказі зазначено, зокрема, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 розділу ІІ п.52-2, п. 69.27 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України, Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 № 265/95-ВР та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС. Обгрунтування: доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами від 13.01.2022 №118/26-15-09-01-17.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Таким чином, у випадку, що розглядається, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Вказану правову позицію відображено в постановах Верховного Суду від 05.11.2018 у справі № 803/988/17, від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 21.07.2022 у справі № 320/1864/21.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковий орган, отримавши в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, та здійснюючи функції контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, правомірно призначив та провів фактичні перевірки щодо ФОП ОСОБА_1 відповідно до підпунктів 80.2. 2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Таким чином доводи позивача про те, що при оформленні наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.01.2022 № 360-п «Про проведення фактичних перевірок» у контролюючого органу були відсутні визначені нормами Податковим кодексом України підстави для проведення фактичних перевірок оцінюються судом критично.

Згідно п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 80 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 80 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом встановлено, що при проведенні фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до акта про відмову від підпису у направленні на проведення перевірки від 17.01.2022 № 216/Ж6/26-15-09-01 продавець магазину ОСОБА_4 відмовився розписатися в направленні на перевірку та отримати копію наказу на проведення фактичної перевірки (т. 1 а. с. 112).

При проведенні фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 ), продавцю ОСОБА_5 пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки, про що в направленнях міститься підпис ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 137-138).

При проведенні фактичної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 , продавцю ОСОБА_2 пред`явлено службове посвідчення та направлення на проведення перевірки, про що в направленнях міститься підпис ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 163-164).

Отже посадовими особами відповідача дотримано порядку проведення фактичних перевірок, передбаченого статтею 81 ПК України.

Відповідно до довідки від 13.12.2022, підписаною директором Каражелясковим К. М., в січні та в червні 2022 року у ФОП ОСОБА_1 працював, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 173).

В той же час представник позивача зазначає, що в акті перевірки від 21.01.2022 №3631/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 зазначено, що перевірка проведена в присутності ОСОБА_3 , який в трудових відносинах з позивачем не перебував, а отже не міг ознайомитись з наказом та направленнями на перевірку.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що в акті перевірки від 21.01.2022 №3634/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 та в поясненнях від 17.01.2022 (т. 1 а. с. 142) заначено прізвище, ім`я та по батькові продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 зазначено, як « ОСОБА_6 » в той час як вірно « ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні судом встановлено, що зазначення позивачем в акті перевірки від 21.01.2022 №3631/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 прізвище продавця « ОСОБА_7 » та в акті перевірки від 21.01.2022 №3634/Ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 та в поясненнях від 17.01.2022 (т. 1 а. с. 142) прізвище, ім`я та по батькові продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 зазначено, як « ОСОБА_6 » є технічною помилкою (опискою).

Суд зазначає, що певні (формальні) недоліки в оформленні документів за своєю суттю не спростовують встановлених обставин, а тому такі недоліки самі по собі не нівелюють висновків перевірки.

Щодо порушення законодавства при прийнятті відповідачем 1 податкове повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 1 254 072 грн, податкового повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 1 185 290 грн та податкового повідомлення-рішення № 1, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 817330 грн, за реалізацію, зберігання з метою реалізації, тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, суд зазначає таке.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється Податковим кодексом України, Законом України № 481/95-ВР та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 "Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" (далі - Положення №1251).

Згідно із п. 226.1, 226.2, 226.6 та п. 228.2 ст. 228 ПК України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язання забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють органи державної податкової служби, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - митні органи.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи нагрівання.

Відповідно до статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями підпунктів 14.1.107,14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За приписами пунктів 226.5, 226.8 статті 226 ПК України встановлено:

- маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України;

- кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці);

Отже, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання та продаж тютюнових виробів, повинні додержуватись вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України.

Згідно з положеннями абз. 19 ч. 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень за виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі Порядок №790).

Відповідно до пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема:

акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

Отже необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, у тому числі і докази на підтвердження не маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або маркування марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Відповідно до вимог статті 218 Господарського кодексу України підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб`єктом господарське правопорушення. На підставі частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. При цьому слід враховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками. Вважається, що застосування принципу вини як умови відповідальності, пов`язане з необхідністю доведення порушення зобов`язання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

При цьому слід ураховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками. Вважається, що застосування принципу вини як умови відповідальності пов`язане з необхідністю доведення порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №П/811/694/17.

Відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 №3631/ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 , встановлено залишки тютюнових виробів для кальяну у загальній кількості 5279 пачок на загальну суму 627 036,00 грн та рідин, що використовуються в електронних сигаретах в кількості 285 шт. на загальну суму 58 315,00 грн без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, за місцем їх реалізації, які не відображені в обліку, чим порушено п. 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР (додатки до акту №3631 т. 1 а. с. 106-111).

Відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 року №3634/ж5/26-15-09-01/ НОМЕР_1 , встановлено за адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 23/25, реалізацію тютюну для кальяну «Serbetli Ice Red Fruit» 50 грам за ціною 70 грн, без наявності марки акцизного податку встановленого зразка. При здійсненні розрахункової операції вищевказаного тютюнового виробу, продавцем надано товарний чек «видаткова накладна» від 17.01.2022 року №857387 однак не видано та не роздруковано фіскальний чек РРО, чим порушено 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР.

Крім того, в ході проведення перевірки виявлено зберігання з метою падальшої реалізації тютюну для кальяну Serbetli, Masthave, Arawak, Buta Black, Jibiar, Milano, 420 Hookah, Drugoy, LiRa, Darkside, Daily Hookah, 420 Light, Duft, Smoke Mafia, Smoky Bull, Северный, Darkside Shot, Asti, Dark Horse, Honey Badger, Buta, Adalia, Alfaker, Starline,Smoke Angels,Green Apple Stuff, Nual, Virginia Gold, Fumaki WGB, Element, Balt (описано в Додатку №1 до акту перевірки), які не марковані марками акцизного податку встановленого зразка, кількість яких становить 4316 пачок на загальну суму 592 645 грн, чим порушено Пункту 228.9 статті 228 ПКУ.

Також, виявлено факт зберігання з метою подальшої реалізації рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, а саме: Одноразові електронні сигарети «Elfbar». Одноразові електронні сигарети «Serbetli». Одноразові електронні сигарети «Hello». Одноразові електронні сигарети «Briisko». Одноразові електронні сигарети «Wow Grande», Одноразові електронні сигарети «Twins Ісе». які описані в додатку №2 до першого примірнику акта у кількості 277 одноразових електронних сигарет, на загальну суму 56 535 грн, загальна вартість яких становить 649180 грн (додатки до акту №3634 т. 1 а. с. 131-136).

Відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 року №3636/ж5/26-15-09-01/, встановлено за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 21, корп.2, реалізацію пачки тютюну для кальяну «ADALYA lychee» 50 грам за ціною 70 грн., на що не видано та не роздруковано фіскальний чек РРО. Чим порушено 1, 2 статті З Закону України №265/95-ВР.

Водночас, встановлено залишки тютюнових виробів, з метою подальшої реалізації, для кальяну у загальній кількості 3256 пачок на загальну суму 405 655,00 грн. (опис додаток №1 до акту №3636), які не відображені в обліку (додатки до акту №3636 т. 1 а. с. 157-158).

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що вищезазначеними актами перевірки та описами залишків продукції без марок акцизного податку підтверджується, що під час проведення фактичних перевірок встановлено факт реалізації тютюнових виробів за відсутності марок акцизного податку встановленого зразка, а також знаходження тютюнових виробів у місцях реалізації без марок акцизного податку, що є порушенням ст. 11 Закону №481/95-ВР, що є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 вказаного Закону, тому винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 10.06.2022 № 1, № 1, № 1, якими до позивача застосовано штрафні санкції за реалізацію та зберігання тютюнових виробів без наявності акцизних марок встановленого зразка є правомірними та не підлягають скасуванню.

Щодо порушень законодавства, що встановлені перевірками, які покладені в основу прийняття відповідачем 2 податкового повідомлення-рішення від 10.06.2022 № , від 10.06.2022 № , від 10.06.2022 № , за реалізацію товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання (п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР), суд зазначає таке.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет.

Пунктом 12 частини першої статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Також згідно з положеннями п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Суд зазначає, що позивач не надав до суду жодних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують походження товару, та його облік у місцях реалізації за адресами м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 21 корп. 2, проспект Голосіївський, 82 та вул. Пушиної Феодори, буд. 23/25. Натомість, облік товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку є обов`язком суб`єкта господарювання відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР, а стаття 20 Закону №265/95 передбачає санкцію, що може бути застосована до суб`єкта господарювання в тому випадку, коли ця особа реалізує товари, які не обліковані у встановленому порядку, тобто не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку.

Так, статтею 20 Закону №265/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, в порушення положення пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР позивач, реалізуючи тютюнові вироби, не надав контролюючому органу накладні та/або інші документи, що підтверджують походження товару та обліку у встановленому порядку товарних запасів, у зв`язку з чим відповідач правомірно встановив факти порушення встановленого законодавчо порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, тому до позивача правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до винесених Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкових повідомлень-рішень від 10.06.2022.

Щодо порушення законодавства, що встановлені перевірками, які покладені в основу прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.06.2022 № , від 10.06.2023 № та від 10.06.2022 №, за не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та відповідно не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016, визначено форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Згідно з розділом III Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів

Фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою N ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Фіскальний чек, в тому числі, має містити такі обов`язкові реквізити: позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19).

Згідно із пунктами 1, 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже за проведення розрахункової операції без використанні реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та відповідно без роздрукування фіскального чеку застосовується штрафна санкція у розмірі 100 відсотків проданого товару.

Відповідно до п. 80.4. ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно з п.п. 20.1.10. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Підпунктом 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу передбачено право контролюючих органів проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Отже, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки.

Відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 №3631/ж5/26-15-09-01/, встановлено за адресою: м. Київ, пр-т. Голосіївський 82, реалізацію пачки тютюнового виробу для кальяну «Jibiar ice strawberry raspberry» 50 грам за ціною 85 грн., без наявності марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР та пункту 228.9 статті 228 ПКУ.

Також відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 року №3634/ж5/26-15-09-01/, встановлено за адресою: м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 23/25, реалізацію тютюну для кальяну «Serbetli Ice Red Fruit» 50 грам за ціною 70 грн, без наявності марки акцизного податку встановленого зразка. При здійсненні розрахункової операції вищевказаного тютюнового виробу, продавцем надано товарний чек «видаткова накладна» від 17.01.2022 року №857387 однак не видано та не роздруковано фіскальний чек РРО, чим порушено 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР.

Відповідно до акту фактичної перевірки 21.01.2022 року №3636/ж5/26-15-09-01/, встановлено за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенко, буд. 21, корп.2, реалізацію пачки тютюну для кальяну «ADALYA lychee» 50 грам за ціною 70 грн., на що не видано та не роздруковано фіскальний чек РРО. Чим порушено 1, 2 статті З Закону України №265/95-ВР.

Зазначене свідчить, що позивач порушив вимоги пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач вчинив порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та відповідно невидача відповідних розрахункових документів, що підтверджує виконання розрахункових операцій, що є підставою для притягнення позивача до фінансової відповідальності відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР у вигляді штрафу за кожне наступне вчинене порушення.

Отже податкові повідомлення-рішення від 10.06.2022 № , № та № є обґрунтованими та прийнятими відповідно до положень податкового законодавства.

Щодо твердження позивача про те, що в порушення Методичних рекомендацій від 04.09.2020 № 470 спірні податкові повідомлення-рішення прийняті поза межами компетенції, оскільки вони прийняті, як органом ДПС, працівники якого здійснювали перевірку (відповідач 1) так і органом ДПС, за основним місцем обліку позивача (відповідач 2), суд зазначає таке.

Згідно з абз. 2 п. 111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 5 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846) податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором та/або іншим зобов`язанням, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до Наказу міністерства Фінансів України від 14.01.2011 № 11, затверджено порядок Про бюджетну класифікацію.

Згідно з порядком Про бюджетну класифікацію виділяють КОД бюджету 21080900, який створений для застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також КОД бюджету 21081500, який створений для застосування штрафних санкцій, що застосовуються відповідно до Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до пп. 1.4.4 п. 1.4 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків затверджених наказом Державної податкової служби України від 04 вересня 2020 року № 479 із змінами та доповненнями, внесеними наказами ДПС України (далі - Методичні рекомендації) у разі організації фактичної перевірки платника податків територіальним органом ДПС/апаратом ДПС за основним місцем обліку зазначеного платника податків та у разі, якщо такий платник податків має відокремлені підрозділи або інші об`єкти, де провадиться діяльність та які розташовані поза межами його основного місця обліку, зазначений орган, який здійснює (очолює) перевірку такого платника, може самостійно провести перевірку таких відокремлених підрозділів або інших об`єктів.

Відповідно до абз. 4 пп. 1.6.1 п. 1.6 Методичних рекомендацій, акти (довідки) документальних та інших видів перевірок платників податків зберігаються в органі ДПС, який здійснював (очолював) таку перевірку (за винятком передбачених цими Методичними рекомендаціями випадків їх надсилання до іншого органу ДПС для прийняття за результатами цих перевірок податкових повідомлень-рішень.)

Пунктом 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерство фінансів України від 28.12.2015 № 1204, встановлено, що податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором та/або іншим зобов`язанням, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Крім того, згідно з ст. 25 Закону № 265/95-ВР узгоджені суми штрафних (фінансових) санкцій, визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб`єктами господарювання до державного бюджету протягом десяти календарних днів з дня їх узгодження.

Відповідно до ст. 14 Закону № 481/95-ВР ліцензії видаються органом, уповноваженим Кабінетом Міністрів України, безстроково, а плата за ліцензії зараховується до місцевих бюджетів.

Ст. 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів. Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Таким чином, ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення в межах повноважень покладених на ГУ ДПС у Черкаській області, тобто, лише за порушення податкового законодавства, справляння податку якого здійснюється до державного бюджету, а ГУ ДПС у м. Києві прийняті податкові повідомлення рішення відповідно за порушення податкового законодавства, яке регулює сплату місцевого податку, відповідно до місцевого бюджету.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що контролюючі органи діяли відповідно до чинного законодавства України та в межах покладених на них повноважень.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.

Інші доводи позивача встановлених обставин справи та висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування відповідачем норм податкового законодавства.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

По цій справі позивач не довів, а суд не встановив обставин, які б свідчили про такі порушення з боку відповідача норм ПК України при проведенні перевірки, які вплинули на реалізацію позивачем його прав, що мають вплив на висновки контролюючого органу та прийняті ним рішення за наслідками перевірки.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2023.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО