Справа № 340/3104/23
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3104/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчуку О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до:

відповідача 1 - Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Академіка Корольова, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25000),

відповідача 2 - Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Архітектора Паученка, 41/26, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 через адвоката Л.Левицьку - звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 21.12.2022 року, яким припинена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради () відновити виплату допомоги на проживання внутрішньо-переміщеній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2023 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що після повномасштабного вторгнення до України російської федерації позивач разом з дружиною та двома дітьми прибув до м. Кропивницького з м.Маріуполя Донецької області. У м. Кропивницькому ОСОБА_1 зареєструвався як внутрішньо переміщена особа з травня 2022 року; тоді ж йому була призначена щомісячна допомога на проживання ВПО. Разом із тим, у червні 2022 року позивач був призваний на військову службу за мобілізацією та дотепер проходить військову службу в В/Ч НОМЕР_2 . За наслідками вибіркової перевірки відповідач-1, покликаючись на те, що позивач не перебуває за місцем реєстрації ВПО, виніс спірне рішення, яким припинив ОСОБА_1 виплату допомоги ВПО із січня 2023 року. Однак, вважає представник позивача, відповідачі безпідставно не взяли до уваги те, що ОСОБА_1 проходить військову службу та виключно в силу таких обставин не перебуває за місцем реєстрації.

Відповідачі позовних вимог не визнали. У поданому відзиві на позовну заяву вказали, що згідно із пунктом 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, орган соціального захисту населення зобов?язаний припинити надання допомоги на проживання ВПО в разі, коли внутрішньо переміщена особа протягом десяти календарних днів після проведення перевірки не прибула до органу соціального захисту населення. На переконання відповідачів, винятків для застосування такого пункту немає. Оскільки позивача за місцем реєстрації як ВПО не виявлено та до органу соціального захисту для звірки він не прибув, відповідачі вважають правомірним рішення про припинення виплати допомоги ВПО ОСОБА_1 .

Представник позивача скерувала до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідача заперечила та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Судом вчинені такі процесуальні дії та розглянуті заяви і клопотання сторін у справі: ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 29 травня 2023 року справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інші клопотання та заяви по суті справи суду не подані.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації вимушено разом з ружиною та двома дітьми в березні 2022 року перемістився з місця постійного проживання в м. Маріуполі до м. Дніпра, а з 31 травня 2022 року - до Кропивницького.

31.05.2022 року він був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, що засвідчено довідкою від 31.05.2022 року № 3525-, виданою Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради.

Одночасно з реєстрацією внутрішньо переміщеною особою, ОСОБА_1 була призначена щомісячна допомога на проживання внутрішньо переміщених осіб в розмірі 2000 грн, допомога перераховувалась на його картковий рахунок.

Місцем фактичного проживання/перебування ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи вказана кімната № НОМЕР_3 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Так само, у вказаному приміщені проживає дружина позивача ОСОБА_2 та його неповнолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також мають статус внутрішньо переміщених осіб.

Згідно із наданими позивачем письмовими доказами, 16.06.2022 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації, того ж дня був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , в якій проходить військову службу дотепер.

29.11.2022 року в гуртожитку, де зареєстрований позивач і де проживає його сім`я, представником Головного Управління Національної соціальної сервісної служби у Кіровоградській області проводилась перевірка фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, під час якої була встановлена відсутність ОСОБА_1 в місці реєстрації ВВПО, про що був складений акт перевірки фактичного місця проживання/перебування №423 від 29.11.2022 року.

Разом із тим, дружиною позивача - ОСОБА_5 до Департаменту соціальної політики КМР були надані пояснення, що він проходить військову службу під час мобілізації, та надана фотокопія повістки на відправку, однак ці пояснення не були враховані і з 01 січня 2023 року рішенням Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кронивницької міської ради від 21.12.2022 року припинена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 .

Вважаючи припинення виплат допомоги на проживання явно незаконним, 14.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (далі - Департамент) з проханням відновити виплати на проживання внутрішньо переміщеній особі з часу припинення її виплати, до звернення долучив копію військового квитка на підтвердження проходження військової служби.

Листом від 15.03.2023 року № М-1235 Департамент повідомив позивача, що оскільки актом перевірки фактичного місця проживання/перебування від 29.11.2022 року № 01423 фактичне місце проживання ОСОБА_1 не підтверджено, 21 грудня 2022 року прийнято рішення про припинення виплати допомоги з 01.01.2023 року.

Викладені обставини передували зверненню позивача до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У відповідності до статей 17, 65 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються па Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів віднесено до обов`язків громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У свою чергу, на підставі частини п?ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов?язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проходження військової служби регламентується Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХП (далі - Закон № 2232-ХП), «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року (далі - Положення).

У відповідності до частин першої, другої статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частинами першою, другою статті 2 Закону № 2232-ХП визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

За змістом пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-ХП початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина третя статті 24 Закону № 2232-ХП).

За частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців визначений як діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом ( стаття 1).

Статтею 1-2 Закону № 2011-XII наголошується, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 2 Закону № 2011-XII встановлена заборона обмежень прав військовослужбовців.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та наразі продовжений до 14 лютого 2024 року.

При вирішенні спору суд звертається також до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), яким встановлені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, їх правовий статус, права і обов`язки, призначення і виплати їм допомоги, а також до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" та Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (далі - Порядок № 332) у редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Так, статтею 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою визнається громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно з частинами першою-третьою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною 11 статті 7 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованої території гарантується отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Порядок № 332 визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Зокрема, згідно пункту 2 Порядку № 332 допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "Єпідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204.

Розпорядженням КМУ від 06 березня 2022 р. № 204-р затверджено такий перелік, до якого включена Донецька область, тобто визнано, що м. Маріуполь Донецької області (місце попереднього проживання позивача) є територією, вимушене залишення якої дає підстави для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і призначення допомоги.

У відповідності до пункту З Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

У відповідності до пункту 5 Порядку № 332 контроль за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Нацсоцслужби шляхом проведення вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається відповідний акт за формою, встановленою Нацсоцслужбою.

Вибіркова перевірка проводиться за рішенням керівника (заступника керівника) територіального органу Нацсоцслужби відповідно до сформованих з використанням Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб списків, наданих Нацсоцслужбою її територіальним органам.

Під час проведення вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування посадова особа територіального органу Нацсоцслужби робить відповідний запис в акті і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом десяти календарних днів прибути до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем перебування на обліку для проходження ідентифікації.

Посадова особа територіального органу Нацсоцслужби протягом одного робочого дня передає акт органу соціального захисту населення за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.

У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом десяти календарних днів не прибула до органу соціального захисту населення, орган соціального захисту населення приймає рішення про припинення надання допомоги на проживання з наступного місяця.

Суд погоджується з позивачем у тому, що пунктом 5 Порядку № 332 передбачене право органу соціального захисту населення припинити надання допомоги на проживання ВПО в разі, коли внутрішньо переміщена особа протягом десяти календарних днів після проведення перевірки не прибула до органу соціального захисту населення, однак при цьому не враховано випадки, коли ВПО не може прибути для ідентифікації з причин, пов`язаних з проходженням військової служби.

Так, ОСОБА_1 виконує конституційний обов`язок захисту Батьківщини і саме з цих підстав відсутній за місцем реєстрації перебування ВПО. Зазначена обставина не заперечується відповідачами.

Суд наголошує, що очевидною метою проведення перевірок місця перебування ВПО є запобігання зловживанню правом на отримання допомоги такими особами та, до прикладу, отримання допомоги ВПО у кількох місцях одночасно.

Поза розумним сумнівом, виконання внутрішньо переміщеною особою обов?язку захисту Батьківщини та призов у зв?язку з цим на військову службу є обставиною, яка унеможливлює своєчасне прибуття внутрішньо переміщеної особи до органу соціального захисту населення для ідентифікації.

Воднораз, у розумінні вищевказаних законодавчих положень, призов особи на військову службу за мобілізацією та набуття нею статусу військовослужбовця не тягне за собою втрату статусу внутрішньо переміщеної особи. Більше того, Законом № 2011-XII декларується збереження за військовослужбовцями набутих соціальних гарантій.

За наведених обставин відповідач-1, як суб?єкт владних повноважень у спірних правовідносинах, мав би діяти з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Недотримання ж відповідачем-1 таких принципів при винесенні спірного рішення є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 21.12.2022 року, яким припинена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушених прав позивача відповідно до частини другої статті 245 КАС України, суд враховує, що органом, уповноваженим на призначення допомоги на проживання ВПО, є відповідач -2. За таких умов суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом зобов?язання відповідача 2 -Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради відновити виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 з моменту порушення прав позивача - 01.01.2023 року.

Судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 250, 252, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Академіка Корольова, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25000), Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Архітектора Паученка, 41/26, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) про визнання протиправним та скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Фортечного району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради від 21.12.2022 року, яким припинена виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради () відновити виплату допомоги на проживання внутрішньо-переміщеній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 січня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бу ти оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК