Справа № 308/15810/23
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Логойди І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що ОСОБА_1 02.09.2023р. отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАТ №7654958 від 02.09.2023р. Даною постановою, складеною інспектором рядовим поліції Сербак Владиславом Юрійовичем Управління патрульної поліції в Закарпатській області, встановлено, що позивачем у м. Мукачево, вул. Лавківська 11 вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: «водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця». Вважає, що вищевказана постанова є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм чинного законодавства. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем допущені наступні порушення: не зазначено опис всіх обставин порушення; не вказано чи здійснювалось фото або відеофіксація порушення; не вказано повне найменування посади, ім`я та по-батькові поліцейського, який розглянув справу. Відповідачем в оскаржуваній постанові тільки зазначено «не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця». Позивач, на думку відповідача порушив п.9.2.6 ПДР, однак фото-відео фіксації порушення ПДР у матеріалах справи немає, дане правопорушення існує тільки зі слів відповідача. Позивачу не надано відповідачем можливості надати свої пояснення щодо вказаних подій та скористатись правовою допомогою, чим порушено ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. На підставі наведеного, просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАТ №7654958 від 02.09.2023, винесену інспектором рядовим поліції Сербак Владислав Юрійович Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - визнати протиправною та скасувати, справу закрити.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.11.2023 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, згідно з якого вказує, що 18.10.2023 було отримано копію позовної заяви, відзив подано 26.10.2023, також вказує по суті, що 02.09.2023 року під час несення служби екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб марки Daewoo Nubira державний номерний знак якого НОМЕР_1 , що рухався по вулиці Лавківська, 1 в м. Мукачеві водій якого, здійснюючи маневр (з`їзд з кільця), не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.6 ПДР України. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль було зупинено, водієм вищевказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 , в подальшому інспектор представився належним чином, назвав причину та підставу зупинки згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та попросив надати документи, передбачені п. 2 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «про Національну поліцію». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог 9.2.6 ПДР України, а саме - не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням - з`їзді з кільця, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП України (підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та в п. 8 копії постанови про адміністративне правопорушення серії БАТ 7654958 від 02.09.2023 року). Також під час спілкування з позивачем в останнього було виявлено ознаки стану алкогольного сп`яніння, що було підтверджено проведеним тестом за допомогою газоаналізатора ДРАГЕР. Тест виявився позитивним з результатом 2,47 проміле алкоголю, за що на останнього було складено протокол за ч 1 ст. 130 КУпАП серії ААБ 068815. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав з приводу предмета позову. Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., що дорівнює 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до санкції статті. Також позивачу було роз`яснено його права згідно ст. 268 КУпАП України та ст. 63 Конституції України, позивач погодився, що розуміє та підписався в постанові за це (підтверджується відеозаписом з нагрудної камери). Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7654958 від 02.09.2023 року, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з кільця, чим порушив вимоги п.9.2.б. ПДР України. У постанові міститься підпис особи про роз`яснення прав за ст. 268 КУпАП та строку оскарження за ст. 289 КУпАП, копію постанови особою отримано. Вказані дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Накладено штраф у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із даним позовом в суд.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

В пункті 1.3. Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 2.9 б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вимогами п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суду не доведено належними і допустимими доказами факту порушення правил подання сигналу світловими покажчиками повороту з досліджених судом доказів письмових доказів та доданого відеозапису.

Щодо посилання позивача на те, що постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 73 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Так, до відзиву відповідачем долучено відеозапис. Разом з тим, в оскаржуваній постанові серії ЕАТ №7654758 від 02.09.2023 року не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та його здійснення, у зв`язку із чим наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також, у графі 7 постанови «до постанови додаються» відсутні відомості про долучення до неї відеозапису. В силу положень ч.1 ст.74 КАС України суд не приймає до уваги наданий відповідачем доказ. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 27.02.2020 у справі № 344/4629/16-а, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст.ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕАТ №7654958 від 02.09.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 286 КАС України, ст. ст. 152, 219, 251, 280, 283, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №7654958 від 02.09.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, за ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області (юридична адреса: вул. Олега Кошового, 2, м. Ужгород).

Повне рішення виготовлено 30.11.2023.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда