Справа № 2-а-4924/11
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4924/11
Провадження № 6-а/727/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді М.Є.Бойко,

за участю секретаря судового засідання В.В. Васківчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про заміну стягувача правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник адвокат А.Л. Федорюк звернулися до Шевченківського районного суду м.Чернівці з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.12.2011 року, якою Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівці зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 05 квітня 2011 року по день припинення права на таку допомогу, з врахуванням раніше проведених виплат на ОСОБА_1 , як єдину спадкоємицю першої черги за законом та правонаступника стягувача по справі ( її померлої матері) ОСОБА_2 .

У судове засідання заявниця, її адвокат та представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не з`явились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин та на підставі ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність її учасників в судовому засіданні .

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебувала справа № 2-А/4924/11 за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці про визнання неправомірними дій у невиплаті щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов`язання здійснити нарахування та виплату такої допомоги.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 грудня 2011 року у вищевказаній справі, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2014 року, позов ОСОБА_2 було задоволено : визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Чернівці щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в м.Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року ОСОБА_2 державну соціальну допомогу «Діти віни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 05 квітня 2011 року по день припинення права на таку допомогу, з урахуванням виплачених сум.

04.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про видачу їй виконавчого листа по справі № 2-А/4924/2011.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 23.08.2022 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Куніциної І.Є. № 87/01-16 від 27.06.2023 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрито спадкову справу 18/2023, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 . Остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття нею спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.38).

У відповідності до листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 592/08.2-08/23 від 13.11.2023 року згідно інформації, отриманої з реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі Реєстр) встановлено, що у Реєстрі містяться відомості щодо виплати коштів ОСОБА_2 . Рішення від 16.12.2011 року по справі № 2-А-4924/11 перебуває в Управлінні та не виконано в повному обсязі у зв`язку із тим, що стягувач подала до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції документи, які неналежно оформлені. Спадкоємцю ОСОБА_2 рекомендовано звернутися до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що знаходиться за адресою: вул. Л.Кобилиці, 21а, м.Чернівці.

Таким чином, на час смерті ОСОБА_2 постанова Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.12.2011 року набрала законної сили, проте рішення суду Пенсійним фондом України повністю не виконано.

Відповідно до довідки відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 6848/02-23 від 14.11.2023 року у відділі на виконанні не перебувало жодного виконавчого документа за № 2-а/4924/11, стягувачем за яким є ОСОБА_2 .

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 379 КАС України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС України).

Згідно частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених вище положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, згідно частини четвертої статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак для реалізації права заявника на виконання судового рішення, належним є звернення його із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 09.06.2021 року № 1718/2-а-1904/11.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11, у постановах від 07.03.2019 у справі № 617/7748/12 та від 31.10.2019 у справі № 617/1926/12 сформована та застосована правова позиція, згідно якої заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2021 року № 1718/2-а-1904/11 вказав, що вказаний вище висновок в спірних правовідносинах необхідно розуміти таким чином, що заміна сторони виконавчого провадження не пов`язується із необхідністю примусового виконання рішення та допустима без наявності відкритого виконавчого провадження та до видачі виконавчого листа.

Також, Верховний Суд в ухвалі від 06 червня 2023 року справа №420/19841/21 зазначив, що: "Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії".

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, при вирішенні заяви ОСОБА_1 суд враховує зазначені вище висновки Верховного Суду.

У даній справі ключовим питанням для заявниці є виконання судового рішення за соціальними виплатами, нарахованими на підставі рішення суду особі, яка померла, та спадкоємицею якої є заявниця.

Отже, належним способом захисту права ОСОБА_1 як спадкоємиці померлої позивачки є заміна сторони виконавчого провадження.

Крім того, згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Отже, ЦК України не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку допомоги, передаються членам сім`ї спадкодавця.

Таким чином, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями статті 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми соціальних виплат передаються членам сім`ї спадкодавця. Водночас сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як особі, яка має правовий статус дитини війни, передбаченої Законом України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни".

Судовим рішенням у справі № 2-А/4924/11 підтверджено право ОСОБА_2 на відповідні соціальні виплати (підвищення до пенсійних виплат) за відповідні періоди з 05.04 2011 року по день припинення права на допомогу, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Як вже зазначалось вище, із змісту наданої довідки нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею усього майна померлої ОСОБА_2 , а отже, має право на спадкування коштів за постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 грудня 2011 року у справі № 2-А/4924/11, не отриманих пенсіонером.

З огляду на все вище зазначене суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 5- 11, 13-16, 77, 120, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з виконання постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 грудня 2011 року у справі № 2-А/4924/11 про зобов`язання Управління Пенсійного Фонду України в м.Чернівці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року ОСОБА_2 державну соціальну допомогу «Діти війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 05 квітня 2011 року по день припинення права на таку допомогу, з урахуванням виплачених сум, з ОСОБА_2 на її правонаступницю ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Є.Бойко