Справа № 380/21868/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ ЗВЕРНЕННЯ З ПОЗОВОМ ДО СУДУ

21 листопада 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник Мерза Д.С.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача від 04 жовтня 2023 року про поновлення строку звернення з позовом до суду у справі № 380/21868/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 червня 2022 року №№ 4154/13-01-07-14, 4155/13-01-07-14, 4156/13-01-07-14.

Ухвалою судді від 25 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулася із позовною заявою, встановлено в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали представник позивача 04 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» подав заяву про поновлення процесуального строку, яка мотивована тим, що 21 липня 2023 року позивач за допомогою мобільного застосунку «Дія» отримав: позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області від 14 липня 2023 року про стягнення податкового боргу в розмірі 180766,30 грн; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі № 380/16294/23 за позовом відповідача про стягнення податкового боргу з позивача. Разом з цією позовною заявою позивач отримав також оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07 червня 2022 року №№ 4154/13-01-07-14, 4155/13-01-07-14, 4156/13-01-07-14, на підставі яких виник податковий борг. Позивач зазначає, що письмове повідомлення відповідача про проведення перевірки він не отримував, оскільки 28 травня 2014 року змінив своє зареєстроване місце проживання, а з листопада 2020 року змінив фактичне місце проживання, а повідомлення було надіслане на адресу, за якою він не проживав і не перебував з 2020 року. Позивач також вказує, що 19 червня 2020 року втратив статус фізичної особи-підприємця, оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер було внесено запис № 6050916 про припинення підприємницької діяльності фізичної-особи підприємця за власним бажанням. Отже, з 19 червня 2020 року на позивача не поширюється вимога підпункту 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України. Про те, що в січні 2022 року відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої контролюючий орган виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, позивач дізнався виключно 21 липня 2023 року. Відтак, на переконання позивача, саме з цієї дати потрібно розпочинати відлік шестимісячного строку звернення до суду, встановленого абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, та протягом якого він має право звернутися до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене просить суд поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на оскарження податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Львівській області від 07 червня 2022 року №№ 4154/13-01-07-14, 4155/13-01-07-14, 4156/13-01-07-14.

Ухвалою судді від 09 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У вказаній ухвалі суд відзначив, що питання строку звернення позивача з цим позовом до суду буде вирішуватися судом у судовому засіданні.

У судових засіданнях, які відбулися 31 жовтня 2023 року та 21 листопада 2023 року, позивач та його представник заяву про поновлення строку звернення з позовом до суду підтримали, просили її задовольнити; представник відповідача проти поновлення позивачу строку звернення з позовом до суду заперечив, просив у задоволенні заяви відмовити.

Вирішуючи заяву представника позивача від 04 жовтня 2023 року про поновлення строку звернення з позовом до суду, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Строки звернення до адміністративного суду визначено статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 (провадження № К/9901/30170/21) Верховний Суд зазначив, що «стаття 122 КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України».

Тому з метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та сформулювала правовий висновок згідно з яким процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом у червні 2022 року, а з цим позовом до суду позивач звернувся у вересні 2023 року, тобто із пропуском встановленого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Оцінюючи поважність причин пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та наявність підстав для його поновлення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як слідує із матеріалів справи оскаржувані податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу контролюючим органом на адресу місцезнаходження позивача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 , однак конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернувся на адресу контролюючого органу.

Водночас зі змісту долученого позивачем до позовної заяви Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/008850330 з 28 травня 2014 року адресою реєстрації місяця проживання позивача є: АДРЕСА_2 . Так, у заяві про поновлення строку звернення з позовом до суду представник позивача вказує, що 28 травня 2014 року позивач змінив адресу реєстрації (без зміни місця фактичного проживання) з адреси: АДРЕСА_1 на нову адресу: АДРЕСА_2 .

Також до заяви про поновлення строку звернення з позовом до суду представник позивача додав:

акт ЛКП «Княже місто» від 12 жовтня 2023 року про те, що гр. ОСОБА_1 , 1987 р.н., паспорт НОМЕР_1 , виданий Бердянським РВ ЛМУ УМВСУ у Запорізькій області 14.01.2004р., проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 01.05.2014р. по 30.11.2020р.

акт комісії Управляючої компанії «Управитель» від 20 жовтня 2023 року, згідно із яким зі слів співвласниці кватири № 25 ОСОБА_2 , в присутності сусідів складено цей акт про те, що син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 28.05.2014р., але не проживав з 01.05.2014р. по 30.11.2020р.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт проживання позивача у період з 01 травня 2014 року по 30 листопада 2020 року без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Однак докази проживання позивача, починаючи з грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , на яку йому було скеровано контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення-рішення, в матеріалах справи відсутні.

За цих обставин та враховуючи те, що із зазначеної адреси позивача ( АДРЕСА_1 ) на адресу контролюючого органу повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» суд уважає, що позивач не був обізнаний про наявність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відтак пропустив строк звернення з цим позовом до суду з поважних причин, а тому його належить поновити.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що заява представника позивача від 04 жовтня 2023 року про поновлення строку звернення з позовом до суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 121, 122, 123, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника позивача від 04 жовтня 2023 року про поновлення строку звернення з позовом до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновити його.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2023 року.

Суддя Клименко О.М.