Справа № 260/3684/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3684/23 пров. № А/857/14124/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Плеханова З.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 20 квітня 2023 року - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159. Зобов`язання НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 20 квітня 2023 року, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що вона по лютий 2022 року перебувала на військовій службі в органах Держприкордонслужби. Останнє місце військової служби - військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (далі - НОМЕР_2 прикордонний загін) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 лютого 2022 року № 85-ос ОСОБА_1 було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків прикордонного загону з 23 лютого 2022 року. На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 260/3322/22 , НОМЕР_2 прикордонний загін перерахував 20 квітня 2023 року на рахунок ОСОБА_1 недоплачену частину індексації грошового забезпечення . При виконанні Рішення суду від 07 грудня 2022 року у порушення вимог статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-111 (далі - Закон №2050- III), де визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. НОМЕР_2 прикордонний загін не провів виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. 20 квітня 2023 року був нарахований та виплачений відповідний дохід (недоплачена частина індексації грошового забезпечення) та не зважаючи на звернення представника позивача, відповідач відмовив у виплаті компенсацію, передбаченої Законом № 2050-ІП. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила військова частина НОМЕР_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 по лютий 2022 року перебувала на військовій службі в органах Держприкордонслужби. Останнє місце військової служби - військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (далі - НОМЕР_2 прикордонний загін) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 лютого 2022 року № 85-ос ОСОБА_1 було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків прикордонного загону з 23 лютого 2022 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 260/3322/22, позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону щодо нарахування у меншому розмірі та не виплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 січня 2015 р. по 31 січня 2017 року, із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 р. по 31 січня 2017 року з врахуванням раніше виплачених сум, із застосуванням базового місяця січень 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року залишено без змін.

На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року в справі № 260/3322/22 94, прикордонним загоном 20 квітня 2023 року було перераховано на рахунок ОСОБА_1 недоплачену частину індексації грошового забезпечення , що підтверджується копією листа від 14 квітня 2023 року № 11/3368-23-23-Вих та випискою Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" від 28.04.2023 року про зарахування коштів .

На адресу відповідача був направлений адвокатський запит про виплату ОСОБА_1 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по день фактичної виплати.

У листі від 25.04.2023 року за № и/3789-23-Вих НОМЕР_2 прикордонний загін зазначив, що відповідно до рішення суду від 06 квітня 2023 року по справі №260/3322/22 за позовом ОСОБА_1 про виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 р. по 31 січня 2017 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року виплата проведена в квітні 2023 року, що стосовно компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення по день її фактичної виплати, відповідно до закону України від 19.10.2000 рік №2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для здійснення зазначеної виплати.".

Згідно ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно ст. 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Вказане у статті 3 Законі № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постановах від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 29 квітня 2021 року у справі № 240/6583/20.

Необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція відрбражена в постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року по справі № 240/186/20 та від 04 травня 2022 року у справі № 200/14472/19-а.

Апеляційним судом встановлено, на адресу відповідача був направлений адвокатський запит про виплату ОСОБА_1 компенсації втрати доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по день фактичної виплати. Однак, НОМЕР_2 прикордонний загін у листі від 25.04.2023 року № и/3789-23-Вих зазначив, що відсутні правові підстави для здійснення зазначеної виплати.

Таким чином, доводи відповідача про те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону №2050-Ш та Порядку №159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, не знайшли свого підтвердження та суд такі не бере до уваги.

Тому виплата компенсації не обумовлюється зверненням із відповідною заявою, натомість обов`язок з її виплати виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, оскільки такий обов`язок відповідачем при виплаті позивачеві належних сум індексації грошового забезпечення не дотримано, право останнього на виплату компенсації порушено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №260/3684/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська