Справа № 160/20907/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача - Анісова О.І., представника відповідача - Єфіменко О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГРАНТСЕРВІС»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
18.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГРАНТСЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
23.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
29.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
18.09.2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкові повідомлення-рішення правомірними, та такими, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для їх скасування відсутні.
21.09.2023 року у підготовче судове засідання відповідач належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи не прибув. Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на вказане, клопотання позивача - задоволено та відкладено підготовче судове засідання.
12.10.2023 року у підготовче судове засідання позивач належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи не прибув. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на вказане, клопотання відповідача - задоволено та відкладено підготовче судове засідання.
19.10.2023 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання позивача про необхідність надання часу для підготування відповіді на відзив та оголошено перерву у підготовчому провадженні.
25.10.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, щодо дотримання позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого п.56.19. ст. 56 ПК України (позов подано на 9 календарний день з моменту отримання рішення ДПС України про результати розгляду скарги платника податку та відповідно завершення процедури адміністративного оскарження ППР). Також вказано, що контролюючому органу надавалися та наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують списання позивачем ТМЦ по рахунку 23 та спростовують висновки відповідача.
09.11.2023 року у підготовчому судовому засіданні було обговорено питання щодо строків звернення до суду та встановлено, що його не порушено, оскільки обидві сторони підтвердили отримання рішення за скаргою 09.08.2023 року. Також, судовому засіданні було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
15.11.2023 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи по суті просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» в рамках розгляду заперечень на акт від 27.01.2022 року №264/04-36-07-02/31780911, за результатами якої складено акт перевірки №994/04-36-07-02/31780911 від 10.03.2023 року (далі - акт перевірки).
За результатами перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 4 684 504грн. (з врахуванням з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків) встановлено порушення:
- п.44.1 ст.44, п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п.198.2, п. 198.5 п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого :знижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 657 653 грн
- за жовтень 2021 року на суму 26 007грн.;
- за листопад 2021 року на суму 42 527грн.;
- за жовтень 2022 року на суму 589 119грн.
завищення від`ємного значення з ПДВ у жовтні 2022року що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 4 684 504грн.
Відповідно до пп. 78.1.8. п. 78.1. ст. 78 платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;
Таким чином, за цією перевіркою грошові зобов`язання з ПДВ (у тому числі штрафні санкції), сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, можуть бути визначеними лише за звітній додатковий період - жовтень 2022року.
Рішенням Державної податкової служби України №17820/6/99-00-06-01-04-06 від 04.07.2023 року про результати розгляду скарги, яким податкові повідомлення-рішення форми «В4» № від 16.03.2023 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 4684504 грн. та форми «Р» № від 16.03.2023 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 736398,75 грн залишено без змін та скаргу - без задоволення.

Позивач вважає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення із цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок, відповідно до вимог цього Кодексу, а також, перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до ст.75.1.2. статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ДНІРОГРАНІТСЕРВІС» було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2022 року (вх.№ від 21.11.2022 року), в якій задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість та заявлено до відшкодування з бюджету 983 875,00 грн. Подання вказаної декларації виступило підставою призначення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області документальної позапланової виїзної перевірки згідно з пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, про що видано наказ № 3975-п від 16.12.2022 року, яким визначено термін перевірки - з 28.12.2022 року тривалістю 5 робочих днів та підставу перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі суми заявленої до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від 'ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.

23.12.2022 року ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість (вх.№ від 23.12.2022 року), в якому товариство відмовилось від бюджетного відшкодування на рахунок платника в установі банку. Даний уточнюючий податковий розрахунок прийнято контролюючим органом, що підтверджується квитанцією № 2 від 23.12.2022 року за №.

Після подання уточнюючого податкового розрахунку, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було видано наказ № 4229-п від 27.12.2022 року, яким внесені зміни до раніше виданий наказ № 3975-п від 16.12.2022 року шляхом викладення п.1 наказу щодо підстав перевірки в новій редакції: «Перевірку провести щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 3722174 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків».

При цьому, Податковим кодексом України не передбачено можливості внесення змін до раніше винесеного наказу про призначення позапланової документальної виїзної перевірки, в тому числі не передбачено можливості зміни підстави перевірки, що свідчить про порушення податковим органом при внесенні змін до наказу № 3975-п від 16.12.2022 року та викладення підстави перевірки в новій редакції вимог ст. 19 Конституції України, ст. 78 ПК України, що у підсумку призводить до безпідставності проведення перевірки з підстав, визначених наказом № 4229-п від 27.12.2022 року.

В подальшому, у період з 28.12.2022 року по 20.01.2023 року відповідачем було проведено перевірку, за результатами якої складений акті від 27.01.2023 року за № 264/04-36-07-02/31780911 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків».

08.02.2023 року Товариство подало заперечення на вказаний акт перевірки.

В рамках розгляду заперечень на акт від 27.01.2023 року за № 264/04-36-07-02/31780911 відповідачем на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст. 78 ПК України був винесений новий наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» № 779 від 17.02.2023 року, за результатами реалізації якого у період з 20.02.2023 року по 03.03.2023 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області було проведено повторну перевірку позивача та складено акт від 10.03.2023 року № 994/04-36-07-02/31780911 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» в рамках розгляду заперечень на акт від 27.01.2022 №264/04-36-07-02/31780911», на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення форми «В4» № , форми «Р» № від 16.03.2023 року.

Відповідно до пункту 86.7. ст. 86 ПК України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до п.86,7.1. ст. 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу.

Абзацами 8, 9, 10 п.86.7.4. ст. 86 ПК України регламентовано, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому пп.78.1.5 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі пп.78.1.5 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому ст. 56 цього Кодексу.

Згідно з п.86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (ного заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Відповідно до пп.86.7.5. п.86.7. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом 5 робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Таким чином, наведеними нормами чітко визначено: - обов`язок контролюючого органу щодо порядку і строків надіслання акту документальної виїзної перевірки платнику податків; - право платника податків на подання заперечень, додаткових документів та пояснень на акт перевірки протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту перевірки; - статус поданих платником податків заперечень, додаткових документів та пояснень як невід`ємної частини матеріалів перевірки; - обов`язок контролюючого органу щодо розгляду поданих платником податків заперечень на акт, додаткових документів та пояснень та прийняття відповідного висновку за результатом такого розгляду і направлення висновку платнику податків; - право прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення. виключно на підставі висновку за результатами розгляду матеріалів Перевірки, в тому числі заперечень на акт перевірки та додатково наданих платником податків документів і пояснень.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були проігноровані вказані вимоги та прийняті спірні податкові повідомлення -рішення форми «В4» № , форми «Р» № від 16.03.2023 року до моменту отримання позивачем акту перевірки від 10.03.2023 року, до моменту направлення позивачем заперечень на вказаний акт перевірки та відповідно без обов`язково розгляду таких заперечень та доданих до них документів і пояснень, без підготовки висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки (в тому числі заперечень позивача на акт перевірки), без направлення позивачу такого висновку, що свідчить про порушення відповідачем процедури оформлення результатів перевірки та прийняття податкових повідомлень-рішень, неможливість обрахування встановлених п.86.7.4., пп.86.7.5. п.86.7., гі.86.8. ст. 86 ПК України строків, зокрема 5-денного строку прийняття податкових повідомлень-рішень, та про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, передчасність їх прийняття, що є підставою для їх скасування.

Щодо порушень встановлених під час перевірки, суд зазначає наступне.

Так, в Акті перевірки контролюючим органом від 10.03.2023 року зазначено:

«Сформовані на 24.02.2023 року обороти по рахунку 23 «Виробництво» підприємством надано 02.03.2023. Загальна сума, що обліковувалася по ДТ23рах. на 24.02.2023 складає 22 621 960,00 грн. Підприємству надано запит від 02.03.2023 № 8 щодо надання первинних документів (акти прийому передачі матеріалів на об`єкти замовника, ТТН, передачі відповідальним особам у виробництво) на підставі яких сформованорах.23 «Виробнгщтво».

Підприємством 03.03.2023 надано пояснення сум, що обліковуються по рахунку 23, в якому надано перелік контрагентів, на об`єкти яких передано матеріали та вартість переданих матеріалів у власне виробництво. При цьому не надано: ТТН згідно яких ТМЦ переміщувалось на об`єкти замовника; матеріально відповідальних осіб, що отримали ТМЦ зі складу; документи згідно яких здійснювалось списання матеріалів у виробництво.

Таким чином ні у ході проведення перевірки, ні в ході проведення інвентаризації не підтверджено документально ТМЦ які списані на рах.23 «Виробництво».

Відповідно до вищенаведеного, в порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» занижено показнику рядку 4. і (колонка Б) та, як слідство, показник 9 (колонка Б) Декларації з ПДВ за жовтень 2022 року на загальну суму ПДВ 4 524 392,00 гри.».

При цьому, п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, про порушення яких стверджується контролюючим органом та робиться висновок про заниження платником податку суми ПДВ на 4 524 392,00 грн., передбачено:

У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних, активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання (п. 189.1. ст. 189 ПК України).

Відповідно до п. 198.5. ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1. ст. 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 цього Кодексу та операцій, передбачених п. 197.11 ст. 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: - придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; - придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, для того, щоб зробити висновок про заниження зобов`язань з ПДВ у жовтні 2022 року на 4 524 932,00 грн. на підставі п.198.5. ст. 198 ПК України, контролюючому органу необхідно було встановити, що платник податків використовував товари/послуги, необоротні активи в операціях, перелічених у пп.а) - г) п. 198.5. ст. 198 ПК України, дату придбання таких товарів/послуг, необоротних активів або дату початку їх використання в зазначених операціях з метою визначення розміру відповідних податкових зобов`язань, а також факт придбання/виготовлення використаних товарів/послуг, необоротних актів з ПДВ, та встановлення факту нестачі придбаних платником податків товарів у випадку проведення вибіркової інвентаризації.

Однак, в акті перевірки від 10.03.2023 року не встановлено та не зазначено які саме: господарські операції з переліку, наведеного у пп.а) - г) п.198.5. ст. 198 ПК України, здійснило ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС», в тому числі не зазначено переліку відповідних господарських операцій, їх розміру, грошового виразу, дати вчинення; - фактичні обставини, які свідчать про те, що здійснені платником податку жодним чином неідентифіковані операції не є його господарською діяльністю; - перелік товарів/послуг, нематеріальних актів, які нібито використані в неідентифікованих операціях, передбачених пп.а) - г) п.198.5. ст. 198 ПК України; - переліку податкових накладних, складених за результатами первинного придбання/виготовлення товарів/послуг, нематеріальних актів, які нібито використані ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» в операціях, що не є його господарською діяльністю, з метою підтвердження, що таке придбання/виготовлення було оподатковане ПДВ, оскільки п.198.5. ст. 198 ПК України прямо встановлено, що податкові зобов`язання нараховуються виключно у випадку, якщо вказані товари/послуги, необоротні активи були придбані/виготовлені платником податків з ПДВ.

Під час проведеної вибіркової інвентаризації податковим органом не було встановлено недостачу (відсутність) товарно-матеріальних цінностей, списаних на рахунок 23 «Виробництво».

Натомість в акті перевірки від 10.03.2023 року лише констатується, що «загальна сума, що обліковується по ДТ23 рах, на 24.02.2023, складає 22 621 960,08 грн.» та заниження суми ПДВ у жовтні 2022 року у розмірі 4 524 392,00 грн. (22 621 960,08 грн. х 20 %), що свідчить про безпідставність та необґрунтованість зазначених висновків ГУ ДПС у Дніпропетровській області, їх невідповідність матеріалам фінансово-господарської діяльності товариства, документам бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на запити № 5, № 8 контролюючого органу, підприємством були надані пояснення та первинні документи, що підтверджують списання ТМЦ у виробництво на рахунок 23, що підтверджується супровідними листами від 28.02.2023 року, від 03.03,2023 року, на яких наявні відмітки ГУ ДПС у Дніпропетровській області про їх отримання. Крім того, такі первинні документи на прохання інспекторів контролюючого органу також надсилалися в сканованому вигляді на їх електронну адресу .

Крім того, відповідачем встановлено заниження суми ПДВ у жовтні 2022 року в розмірі 4 524 392,00 грн., виходячи із загальної суми, що обліковується платником податків на ДТ 23 «Виробництво» станом на 24.02.2023 року, яка становить 22 621 960,08 грн.

Так, відповідно до п.1 наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» ()» № 779 від 17.03.2023 року предметом проведеної перевірки на підставі пп.78.1.5. п.78.1, п.78.2. ст. 78 ПК України є перевірка «дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку па додану вартість у сумі 4 684 504 грн., яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.

Згідно з пп.78.1.8. п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Таким чином, предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» була законність декларування останнім від`ємного значення з ПДВ. яке становить більше 100 000 грн., саме за жовтень 2022 року.

При цьому, в межах проведення перевірки контролюючим органом було призначено та проведено вибіркову інвентаризацію 24.02.2023 року.

Організація та основні правила проведення інвентаризації врегульовано Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 (далі - Положення).

Згідно з п. 5 розд. І Положення інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення залишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Таким чином, метою інвентаризації, ініційованої ГУ ДПС у Дніпропетровській області, було підтвердження факту наявності товарно-матеріальних цінностей та інших активів позивача саме на момент її проведення, тобто на 24.02.2023 року, а не станом на жовтень 2022 року.

Так, в акті перевірки від 10.03.2023 року (стор.11) вказано, що «загальна сума, що обліковується поДТ23 рах. па 24.02.2023, складає 22 621 960,08 грн.» та саме на вказану суму, на думку контролюючого органу, повинні бути нараховані податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 4 524 392,00 грн. та робиться висновок про заниження показника у рядку 4.1.9 колонка Б), показника 9 (колонка Б) декларації з ПДВ за жовтень 2022 року.

Проте, доказів того, що станом на жовтень 2022 року на рахунку 23 обліковувались ТМЦ в сумі 22 621 960,08 грн., відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач вийшов за межі періоду, що досліджувався у межах податкової перевірки, оскільки перевірці підлягали лише ті первинні документи та дані бухгалтерського обліку, які були у розпорядженні ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС», станом на жовтень 2022 року та були підставою для декларування від`ємного значення з ПДВ саме за жовтень 2022 року, а не облік ТМЦ станом на 24.02.2023 року, що призвело до помилкового висновку про заниження суми ПДВ за жовтень 2022 року, виходячи із загальної суми ТМЦ, що обліковувалась на рахунку 23 станом на 24.02.2023 року (тобто станом через 4 місяців після звітного періоду), а не на кінець звітного періоду -31.10.2022 року, що свідчить про необґрунтованість зазначених висновків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, наведених в акті перевірки від 10.03.2023 року.

Щодо доводів відповідача про невідповідність первинним документам комплектуючих для вікон, які були одержані ТОВ «Дніпрогранітсервіс» від ТОВ «Атріум Солюшн» за видатковими накладними № 82 від 30.05.2022 року, № 84 від 30.06.2022 року, податковими накладними № 1 від 17.05.2022 року, № 1 від 01.06.2022 року із вказівкою найменування товару «комплектуючі для вікон», суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постачання вказаних комплектуючих для вікон здійснювалося ТОВ «Атріум Солюшн» на підставі договору № 0106-2021 від 01.06.2021 року.

Постачальник ТОВ «Атріум Солюшн» на власний розсуд зазначив у видаткових накладних видаткових накладних № 82 від 30.05.2022 року, № 84 від 30.06.2022 року найменування товару як «комплектуючі для вікон» без деталізації з огляду на їх значний перелік, при цьому фактично поставлено було комплектуючі за 114 найменуваннями у кількості 28 005 шт.

ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» є покупцем зазначеного товару та позбавлене можливості впливати на процес складання видаткової накладної, яка складається постачальником, в зв`язку з чим поставлений товар приймався та оприбутковувася ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» відповідно до видаткових накладних постачальника за вказаним у них найменуванням, що повністю узгоджується із приписами п.44.1. ст. 44 ПК України, відповідно до якого для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення передбачено законодавством.

Тобто враховуючи, що у первинних документах - видаткових накладних № 82 від 30.05.2022 року, № 84 від 30.06.2022 року, найменування товару зазначене як «комплектуючі для вікон», то саме за таким найменуванням й позивач здійснював бухгалтерський та податкових облік вказаного товару.

Також п.6 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого Наказ Міністерства фінансів України № 246 від 20.10.99 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за N 751/4044, передбачено, що для цілей бухгалтерського обліку запаси, зокрема, включають: - сировину, основні й допоміжні матеріали, комплектуючі вироби та інші матеріальні цінності, що призначені для виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг, розподілу, передачі, обслуговування виробництва й адміністративних потреб; - товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством з метою подальшого продажу.

Пунктом 7 П(С)БО 9 «Запаси» визначено, що одиницею бухгалтерського обліку запасів є їх найменування або однорідна група (вид).

Тобто, чинне законодавство України передбачає можливість обліку товарів за однорідною групою (видом). Одночасно найменування «комплектуючі для вікон» й визначає групову однорідну належність товару за видатковими накладними № 82 від 30.05.2022 року, № 84 від 30.06.2022 року, що є цілком прийнятним в розумінні П(С)БО 9 «Запаси» та не свідчить про невідповідність такого найменування первинним документам, як про це зазначає відповідач.

Також в подальшому придбані позивачем комплектуючі для вікон були передані у переробку підряднику - ТОВ «Атріум Солюшн» за договором на виконання робіт № 69 від 09.06.2021 року в якості давальницької сировини, що підтверджується видатковою накладною (у переробку) № 1 від 03.07.2022 року, ТТН №01/07/1, № 01/07/2 від 03.07.2022 року та уточнюючими специфікаціями до видаткової накладної (у переробку) № 1 від 03.07.2022 року (специфікація № 1 до товарної позиції № 2, специфікація № 2 до товарної позиції № 1), які наявні в матеріалах справи.

Щодо доводів відповідача по взаємовідносинам позивача із ТОВ «Атріум Солюшн» з приводу невідповідності дат актів приймання-передачі виконаних робіт за договором на виконання робіт № 69 від 09.06.2021 року даті передання давальницької сировини за накладною № 1 від 03.08.2022 року, яка використовувалась при виконанні робіт та виготовленні готової продукції, суд зазначає наступне.

Так, на виконання умов договору на виконання робіт № 69 від 09.06.2021 року ТОВ «Атріум Солюшн» виконані роботи із складання конструкцій із давальницької сировини, наданої замовником - ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС». Результатом виконання вказаних робіт є зібрані вікна із алюмінієвого профілю.

Передання давальницької сировини у переробку здійснено ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» за видатковою накладною (у переробку) № 1 від 03.07.2022 року. Розшифровка та деталізація товарних позицій № 1 та № 2 у вказаній видатковій накладній (у переробку) № 1 міститься у специфікаціях № 1 та №2 до такої видаткової накладної.

Після завершення виконання робіт з переробки давальницької сировини (складання вікон) сторонами були складені та підписані акт приймання-передачі виконаних робіт і продукції № 1 від 08.07.2022 року, акт надання послуг № 85 від 08.07.2022 року, а готова продукція у вигляді вікон з алюмінієвого профілю Reynaers була поставлена на адресу ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС», що підтверджується ТТН № 01/07/3 від 08.07.2022 року, № 01/07/4 від 08.07.2022 року.

В подальшому, готова продукція у вигляді вікон з алюмінієвого профілю Reynaers була експортована ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» до Словаччини відповідно до контракту № 01-07/2022 від 28.07.2022 року, укладеного між ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» (продавець) та Premium Stones s.r.o. (покупець), що підтверджується митною декларацією № UA209140/2022/079825 від 08.08.2022 року, що спростовує наведені вище висновки ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

При цьому, ТОВ «Дніпрогранітсервіс» не заперечується, що первісно видатковій накладній (у переробку) № 1 від 03.07.2022 року та актів надання послуг № 85 від 08.07.2022 року через допущену технічну помилку (описку) було зазначено невірні дати, а саме відповідно: 03.08.2022 року (замість вірного 03.07.2022 року) та 28.07.2022 року (замість вірного 08.07.2022 року).

Позивачем зазначено, що наявність зазначеної технічної помилки (описки) зумовлена тим, що у вказаний період (червень - серпень 2022 року) бухгалтерія підприємства працювала у дистанційному режимі, який було запроваджено в зв`язку з військової агресію РФ проти України, веденням активних бойових дій на території України, які не дозволяли створити безпечні умови роботи працівників підприємства, в зв`язку з чим працівники, які могли виконувати свої посадові обов`язки дистанційно, працювали у віддаленому режимі. Зазначений режим роботи створював певні комунікаційні складнощі щодо отримання бухгалтерією повної інформації про господарські операції підприємства з метою належного оформлення відповідної первинної документації, в зв`язку з чим вихідні дані для оформлення видаткової накладної та акту наданих послуг за договором на виконання робіт № 69 від 09.06.2021 року були отримані бухгалтером у телефонному режимі та були помилково відображені ним некоректно.

З метою усунення виявлених розбіжностей ТОВ «Дніпрогранітсервіс» звернулося з листом № 14 від 06.03.2023 року до ТОВ «Атріум Солюшн», в якому повідомило про виявлену невідповідність та просило її виправити. Листом № 09/03-1 від 09.03.2023 року ТОВ Атріум Солюшн» надало ТОВ «Дніпрогранітсервіс» належним чином видаткову накладну (у переробку) № 1 від 03.07.2022 року та акт надання послуг № 85 від 08.07.2022 року, після чого вказані документи були надані до ГУ ДПС у Дніпропетровській області у складі заперечень № 26/1 від 26.04.2023 року до акту перевірки від 10.03.2023 року.

При цьому, можливість виправлення помилок у первинній документації передбачена розділом 4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704 (далі - Положення № 88).

Разом з цим, наявність описки у первинному документі, яка була належним чином виправлена, не свідчить про спотворення платником податків своїх господарських операцій та не призводить до будь-яких порушень податкового законодавства, оскільки всі господарські операцій за договором на виконання робіт № 69 від 09.06.2021 року позивачем були правильно відображені у власному бухгалтерському та податковому обліку.

Щодо доводів відповідача, за правовідносинами між ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором № 02/04 від 23.04.2021 року на поставку виробів з натурального каменю, а саме: «Номенклатура, кількість, вартість ТМЦ, згідно податкових накладних не відповідає видатковим накладним у частині відвантаженого товару, ПДВ у сумі 515 890,45 грн., неможливо ідентифікувати операції з постачання товарів. /…/ Таким чином на постачання ТМЦ, за якими оформлено первинний документ, а саме видаткові накладні від 12.07.2022 № 37, від 20.09.2022 № 38, від 15.02.2022 № 12, від 15.02.2022 № 35 підприємством не нараховано податкові зобов`язання у сумі 515 890,45 грн.», необхідно зазначити наступне.

Так, під час перевірки контролюючому органу були надані всі первинні документи за договором № 02/04 від 23.04.2021 року, в тому числі договір та всі додатки до нього.

Також, до заперечень № 26/1 від 26.04.2023 року до акту перевірки від 10.03.2023 року та скарги на податкові повідомлення - рішення вих.№ 02/05-2 від 02.05.2023 року, позивачем був доданий повний комплект первинної документації за вказаним договором, а також податкові накладні за період 2021 - 2022 роки та розрахунки коригування до податкових накладних за період 2021 - 2022 роки.

Щодо особливостей та хронології реалізації господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 за вказаним договором поставки № 02/04 від 23.04.2021 року (далі - договір № 02/04) необхідно пояснити наступне.

Сторони узгоджували перелік (номенклатуру, кількість та інші характеристики) та вартість товару, який постачається за договором шляхом підписання відповідних додатків до договору, після чого ФОП ОСОБА_1 здійснювалася передоплата вартості товару (виробів з каменю) (підтверджується банківською випискою від 25.04.2023 року, яка наявна в матеріалах справи) та ТОВ «Дніпрогранітсервіс» здійснювалася реєстрація відповідних податкових накладних за операцією з поставки товару за першою подією - зарахуванням коштів від покупця/замовника.

Так, відповідно до п.187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Далі здійснювалася поставка товару з оформленням видаткових накладних.

Всього сторонами були підписані 9 додатків до договору поставки № 02/04: № 1 від 23.04.2021 року, Додаток № 2 від 11.10.2021 року, Додаток № 3 від 03.11.2021 року, Додаток № 4 від 23.11.2021 року, Додаток № 5 від 27.12.2021 року, Додаток № 6 від 01.07.2022 року, Додаток № 7 від 16.08.2022 року, Додаток № 8 від 20.08.2022 року, Додаток № 9 від 02.09.2022 року.

Однак в процесі реалізації договору поставки № 02/04 та після складання 9 переліків товару, які підлягають поставці (додатки до договору), здійснення передоплати та реєстрації позивачем податкових накладних на поставку товару, у покупця виникла необхідність змінити номенклатуру та кількість замовленого до постачання товару, що призвело до необхідності внесення змін до відповідних додатків до договору № 02/04 шляхом укладення відповідних додаткових угод.

Так, додатковою угодою № 2/1 від 15.02.2022 року до договору № 02/04 сторони виклали Додаток № 2 від 11.10.2021 року до договору № 02/04 в новій редакції; додатковою угодою № 2/2 від 15.02.2022 року сторони виклали в новій редакції Додаток № 5 від 27.12.2021 року; додатковою угодою № 2/3 від 05.07.2022 року сторони виклали в новій редакції Додаток № 6 від 01.07.2022 року; додатковою угодою № 2/4 від 01.09.2022 року сторони виклали в новій редакції Додаток № 7 від 16.08.2022 року; додатковою угодою № 2/5 від 08.09.2022 року сторони виклали в новій редакції Додаток № 8 від 20.08.2022 року; додатковою угодою № 2/6 від 08.09.2022 року сторони виклали в новій редакції Додаток № 9 від 02.09.2022 року.

Фактично поставка товару за договором № 02/04 здійснювалась ТОВ «Дніпрогранітсервіс» відповідно до номенклатури, передбаченої Додатками № 2, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 до договору, викладеними в новій редакції, а також Додатками № 1, № 3, № 4 (номенклатура за якими не змінювалась), що підтверджується видатковими накладними № РН-0000012 від 01.09.2021 року, № 35 від 15.02.2022 року, № 12 від 15.02.2022 року, № 37 від 12.07.2022 року, № 38 від 20.09.2022 року, № 34 від 26.12.2022 року, № 31 від 26.12.2022 року; та товарно-транспортними накладними № Р-12/1, № Р-12/2, № Р-12/3, № Р-12/4, № Р-12/5, № Р-12/6, № Р-12/7, № Р-12/9, № Р-12/9, №Р-12/10, № Р-12/11, № Р-12/12, № Р-12/13 від 01.09.2021 року; № Р31 від 26.12.2022 року; № Р12 від 15.02.2022 року; № Р34 від 26.12.2022 року; № Р35, № Р35/1 від 15.02.2022 року; № Р37 від 12.07.2022 року; № Р38 від 20.09.2022 року.

Враховуючи вищевикладене та те, що переліченими додатковими угодами була змінена номенклатура товару, що поставляється за договором, і викладені в новій редакції Додаток № 2, № 5, Додаток № 6, Додаток № 7, Додаток № 8, Додаток № 9, за якими покупцем була здійснена передоплата та зареєстровані податкові накладні, позивач зареєстрував відповідні розрахунки коригування до податкових накладних, зокрема ТОВ «Дніпрогранітсервіс» були зареєстровані наступні податкові накладні та розрахунки коригування до них, складені за операціями з поставки товару за договором № 02/04: - податкова накладна № 2 від 05.07.2021 року; - розрахунок коригування № 8 від 01.09.2021 року по ПН № 2 від 05.07.2021 року; - податкова накладна № 3 від 09.06.2021 року; - розрахунок коригування № 5 від 01.09.2021 року до ПН № 3 від 09.06.2021 року; - податкова накладна № 2 від 26.05.2021 року; - розрахунок коригування № 3 від 01.09.2021 року до ПН № 2 від 26.05.2021 року; - податкова накладна № 2 від 03.06.2021 року; - розрахунок коригування № 4 від 01.09.2021 року до ПН № 2 від 03.06.2021 року; - податкова накладна № 4 від 10.06.2021 року; - розрахунок коригування № 6 від 01.09.2021 року до ПН № 4 від 10.06.2021 року; - податкова накладна № 6 від 23.06.2021 року; - розрахунок коригування № 7 від 01.09.2021 року до ПН № 6 від 23.06.2021 року; - податкова накладна № 4 від 21.07.2021 року; - розрахунок коригування № 9 від 01.09.2021 року до ПН № 4 від 21.07.2021 року; - податкова накладна № 1 від 19.05.2021 року; - розрахунок коригування № 12 від 01.09.2021 року до ПН № 1 від 19.05.2021 р.; - розрахунок коригування № 2 від 01.09.2021 року до ПН № 1 від 19.05.2021 року; - податкова накладна № 4 від 26.04.2021 року; - розрахунок коригування № 10 від 01.09.2021 року до ПН № 4 від 26.04.2021 р.; - розрахунок коригування № 1 від 01.09.2021 року до ПН № 4 від 26.04.2021 року; - податкова накладна № 1 від 10.08.2021 року; - податкова накладна № 2 від 12.10.2021 року; - податкова накладна № 6 від 23.11.2021 року; - податкова накладна № 2 від 15.12.2021 року; - податкова накладна № 3 від 15.12.2021 року; - розрахунок коригування № 2 від 26.12.2022 року до ПН № 3 від 15.12.2021 р.; - податкова накладна № 5 від 12.10.2021 року; - розрахунок коригування № 1 від 26.12.2022 року до ПН № 5 від 12.10.2021 р.; - податкова накладна № 1 від 15.02.2022 року; - розрахунок коригування № 2 від 15.02.2022 року до ПН № 1 від 15.02.2022 року; - податкова накладна № 5 від 29.11.2021 року; - розрахунок коригування № 3 від 15.02.2022 року до ПН № 5 від 29.11.2021 р.; - податкова накладна № 7 від 24.11.2021 року; - розрахунок коригування № 1 від 15.02.2022 року до ПН № 7 від 24.11.2021 р.; - податкова накладна № 4 від 20.12.2021 року; - податкова накладна № 4 від 12.01.2022 року; - розрахунок коригування № 1 від 12.01.2022 року до ПН № 4 від 12.01.2022 р.; - податкова накладна № 1 від 15.02.2022 року; - розрахунок коригування № 2 від 15.02.2022 року до ПН № 1 від 15.02.2022 р.; - податкова накладна № 3 від 12.01.2022 року; - розрахунок коригування № 3 від 26.12.2022 року до ПН № 3 від 12.01.2022 р.; - податкова накладна № 2 від 27.04.2022 року; - податкова накладна № 3 від 17.06.2022 року; - податкова накладна № 1 від 17.05.2022 року; - податкова накладна № 2 від 14.06.2022 року; - розрахунок коригування № 4 від 26.12.2022 року до ПН № 2 від 14.06.2022 р.; - податкова накладна № 1 від 06.07.2022 року; - розрахунок коригування № 1 від 12.07.2022 року до ПН № 1 від 06.07.2022 року; - податкова накладна № 2 від 19.08.2022 року; - розрахунок коригування № 1 від 20.09.2022 року до ПН № 2 від 19.08.2022 р.; - податкова накладна № 4 від 29.08.2022 року; - податкова накладна № 2 від 05.09.2022 року; - податкова накладна № 3 від 23.09.2022 року.

Здійснення позивачем коригування наведених вище податкових накладних, складених за господарськими операціями в процесі реалізації договору поставки № 02/04 від 23.04.2021 року повністю узгоджується із приписами п.192.1. ст. 192 ПК України, відповідно до якого, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, з урахуванням внесення змін сторонами договору поставки №02/04 до переліків товару, який постачається за договором, особливостей реалізації договірних відносин за вказаним договором, здійснення передоплати ФОП ОСОБА_1 вартості товару та здійснення позивачем коригування раніше зареєстрованих податкових накладних відповідно до викладених вище обставин, наразі зареєстровані ТОВ «Дніпрогранітсервіс» в ЄРПН податкові накладні (з урахуванням розрахунків коригувань до них), складені за господарськими операціями за договором № 02/04, повністю відповідають за номенклатурою та вартісними показниками переліченим вище додаткам до договору № 02/04 і видатковим накладним, вимогам ст. 201 ПК України, що спростовує висновку акту № 994/04-36-07-02/31780911 від 10.03.2023 року та доводи відзиву відповідача про нібито не здійснення платником податків врахування податкових зобов`язань на суму 515 890,45 грн.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п.198.2 ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/ небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; - дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п.198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); - ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.1. ст. 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до змісту ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16 липня 1999 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 996), податковий облік ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 9 Закону № 996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Отже, враховуючи приписи ч.1 ст. 9 Закону № 996, вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, які складаються в разі здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Згідно з ст. 1 Закону № 996 первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи має бути складено під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть складатися на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704 (далі - Положення № 88), первинні документи - це документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Дослідивши надані позивачем первинні документи, що були підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, суд зазначає, що під час перевірки контролюючим органом не було зазначено, що надані під час перевірки первинні документи оформлені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, надані ТОВ «ДНІПРОГРАНІТСЕРВІС» відповідачу під час перевірку, а також до матеріалів перевірки та матеріалів справи первинні документи відповідають наведеним вище вимогам до первинних документів, не містять жодних юридичних дефектів, є чинними, не скасованими та в повному обсязі підтверджують задекларовані позивачем показники від`ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2022 року, що спростовує висновки ГУ ДПС у Дніпропетровській області, наведені ним у акті перевірки № 994/04-36-07-02/31780911 від 10.03.2023 року та відзиві на позов.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення форми «В4» № від 16.03.2023 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 4684504 грн. та форми «Р» № від 16.03.2023 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 736398,75 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 26840,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2421 від 28.08.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 26840,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГРАНТСЕРВІС» (49027, м.Дніпро, вул.Володимира Вернадського, 24, кв.61, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «В4» № від 16.03.2023 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 4684504 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Р» № від 16.03.2023 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 736398,75 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГРАНТСЕРВІС» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 28.11.2023 року.

Суддя М.В. Дєєв