Справа № 500/4378/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/4378/23

22 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Т.Д.

представника позивача Дзюбановський О.М.

представника відповідача Шведа О.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20 вересня 2023 року ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 05.10.2023 року о 11:15 год.

05.10.2023 року судове засідання відкладено на 01.11.2023 року на 11:00 год. у зв`язку з тим, що представником позивача не отримано відзиву.

В судовому засідання 01.11.2023 року представник відповідача заявила клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду в зв`язку із пропуском позивачкою строку звернення до суду.

Представник позивача просив відкласти розгляд справи і надати йому можливість ознайомитись з даним клопотанням і наявними у справі доказами.

Суд клопотання представника позивача задовольнив, слухання справи відклав на 22 листопада 2023 року о 10:30 год..

В судовому засіданні 22 листопада 2023 року представник відповідача заявила клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду в зв`язку із пропуском позивачкою строку звернення до суду.

Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечив та просив задовольнити його заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, як такого, що пропущений із поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи прийшов до переконання, що клопотання представника відповідача є підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , 14.06.2019 року громадянину ОСОБА_2 з яким позивач перебувала у шлюбі встановлено ІІІ групу інвалідності.

23.08.2019 року Комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги, що відображено у протоколі №110.

15.11.2019 року Комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про призупинення виплати позивачам одноразової грошової допомоги до закінчення кримінального провадження, у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 16.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України та з метою запобігання нанесенню збитків державі, що відображено у протоколі №158.

Про прийняте Комісією Міністерства оборони України рішення ОСОБА_3 було повідомлено через уповноважений орган Тернопільський обласний військовий комісаріат (тепер Тернопільський обласний ТЦКСП) 05.12.2019 року за вих. №10/2/8058.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення №158 від 15.11.2019 року 20.07.2023 року та після залишення адміністративного позову без руху судом відкрито провадження 14.08.2023 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 рішення Комісії №158 від 15.11.2019 року до дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не оскаржував, а відтак з ним погодився.

Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких впиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Правова регламентація поновлення процесуального строку забезпечується, серед іншого, приписами частин 1, 3 та 6 статті 121 КАС України. Вказані норми визначають, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли згаданим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановляння надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 згаданого Кодексу.

Частиною третьою статті 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й на природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 1 статті 122 Кодексу визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

«Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій», визначається у мотивувальній частині постанови Верховного Суду у справі №359/4119/17.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити

належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Верховний Суд у справі № 9901/65/20 від 10.06.2021 року, звертає увагу позивача, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Посилання представника позивача на необхідність отримання відповідей на всі запити, направлені адвокатами до органів державної влади, які скаржник називає об`єктивними перешкодами для своєчасного подання позовної заяви, є неприйнятими, оскільки не містять вагомих підстав та переконливої мотивації.

Відтак, з часу прийняття Комісією Міністерства оборони України рішення 15.11.2019 року до звернення до суду пройшло понад три роки, з часу смерті ОСОБА_2 09.03.2021 року пройшло понад два роки, а тому позивач пропустила строки звернення до суду.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Судом встановлено, що позивачка знала, про те, що 23.08.2019 року Комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , що відображено у протоколі №110 та, що 15.11.2019 року Комісія Міністерства оборони України прийняла рішення про призупинення виплати позивачам одноразової грошової допомоги до закінчення кримінального провадження, у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 16.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України та з метою запобігання нанесенню збитків державі, що відображено у протоколі №158.

Про прийняте Комісією Міністерства оборони України рішення ОСОБА_3 було повідомлено через уповноважений орган Тернопільський обласний військовий комісаріат (тепер Тернопільський обласний ТЦКСП) 05.12.2019 року за вих. №10/2/8058.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і позивачка на момент смерті чоловіка також була обізнана про існування оскаржуваного рішення, а також повідомлена про це Тернопільським обласним ТЦКСП, куди неодноразово зверталась з питання виплати їй одноразової грошової допомоги призначеної ОСОБА_2 ..

У відповідності до ч 9. ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, посилаючись на їх поважність, а саме, що їй стало відомо про наявність протоколу у Тернопільській районній державній нотаріальній конторі в квітні 2023 року, що стало підставою її звернення до суду, а відтак вважає вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки про це, оскільки нею не надано жодних доказів та не доведено поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

При цьому пропущений позивачкою строк звернення до суду є надто значним, а сам по собі факт звернення нею до нотаріальної контори з питань отримання спадщини не може слугувати підставою для поновлення строку, тому суд вважає, що є всі підстави залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, відмовивши їй у задоволення клопотання про поновлення пропущеного нею строку звернення до суду.

Керуючись статтями 240, 241, 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Міністерства оборони України задовольнити. Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення залишити без розгляду у звязку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду. .

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Міністерство оборони України (місцезнаходження/місце проживання: проспект Повітрофлотський, 6,Київ 168,03168 код ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022);

Суддя Подлісна І.М.