Справа № 953/4381/23
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/4381/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Мордухович К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Харкова 06.06.2023 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7059464 від 27.05.2023 року, закрити провадження по справі. Як на підставу позову посилається на те, що 26.05.2023 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду від 07.06.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що постановою інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Фоменко С.С. серії ЕАС№7059464 від 27.05.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту постанови вбачається, що 26.05.2023, о 23-30 год. в м.Харкові, вул. Кромській 75, водій керував транспортним засобом в комендантську годину, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку та не мав права керування таким транспортним засобом, а саме не мав відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а ПДР України-керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, в результаті чого притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Позивач вказує, що не порушував ПДР, інспектор розглянув справу без встановлення обставин по справі. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи. Посилався на те, що керував газонокосаркою, а для її керування законодавством не передбачено категорії ,більш того, він не переганяв її дорогами загального користування, а їхав по полю. Інспектор повідомив його, що даний транспортний засіб віднесено до категорії квадроциклів, право на керування яким вимагає наявності відповідної категорії.

31.07.2023 на адресу суду надійшов відзив Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вимога про визнання дій неправомірними не передбачена ст.286 КАС України, проти вимоги щодо скасування постанови ЕАС № 7059464 за частиною 2 статті 126 КУпАП відповідач зазначає наступне. 26.05.2023 о 23:30 по вулиці Кромській в м. Харкові ОСОБА_1 , керував транспортним засобом квадроцикл «RОТЕХ» під час дії комендантської години, який не зареєстрований у встановленому законом порядку та не мав права керування таким транспортним засобом, а саме не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керування, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306. Відповідач зазначає, що 27.05.2023 о 23:13 год на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та необхідна допомога поліцейських в запобіганні вчиненню позивачем правопорушення, що підтверджується інформацією з ІПНП.

Відповідач у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 був зупинений на проїжджій частині під час керування транспортного засобу, в час дії комендантської години, то відповідно зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі частини 7 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Ці обставини були зафіксовані на нагрудну бодікамеру №471960 та №471725, відео з яких долучені до відзиву. Під час перевірки документів, що підтверджують право керування транспортним засобом «Ротекс» без реєстраційних номерів було встановлено, що ОСОБА_1 не має документів, що підтверджують право керування даним видом тз. Вподальшому працівниками поліції було складено постанову щодо порушення п.2.1 ПДР. Відповідач посилається на те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 26.05.2023 відноситься до квадро циклів, тобто колісних засобів категорії L. Згідно п.2.13 ПДР України квадро цикли належить до категорії В1 транспортних засобів, позивач ОСОБА_1 відповідно до інформації ІПНП на дату складання даної постанови не мав посвідчення водія категорії В1 і не пред`явив на вимогу працівника поліції. Відповідач стверджує, що в даній постанові зафіксовано об`єктивну сторону правопорушення, що відповідає зафіксованому на відео-матеріалі, про які в п.7 міститься відповідний запис, на вказаному відеозаписі позивач говорить про те, що керував квадроциклом, а не газонокосаркою, як зазначено в позові. Крім того, процедура ознайомлення процесуальними правами та з відеозаписом, що додається до постанови також виконана поліцейським, що вбачається з 9-ї хвилини відеозапису.

22.08.2023 на адресу суду надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області від 02.08.2023 щодо наявності водійського посвідчення категорії «В» у гр. ОСОБА_1 , 1978 р.н.

В судове засідання позивач не з`явився повторно, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином завчасно.

Враховуючи, що судові засідання по даній справі 18.09.2023 та 03.10.2023 було відкладено за заявою позивача та представника позивача, а також що заява представника позивача адвоката Горлач А.С. від 28.11.2023 про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в кримінальній справі в Зміївському районному суді Харківської області, де він не зазначений учасником справи, згідно представлених до суду відомостей, дане клопотання є безпідставним та таким, що перешкоджає своєчасному розгляду справи, враховуючи строки, передбачені КАС України для розгляду даної категорії справ. За таких обставин, суд вважає за можливе відхилити клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, за таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, з урахуванням того, що позиція щодо позову відповідачем викладена у відзиві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №6 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Фоменко С.С. серії ЕАС№7059464 від 27.05.2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що 26.05.2023, о 23-30 год. в м.Харкові, вул.Кромській 75, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в комендантську годину, який був не зареєстрований у встановленому законом порядку та не мав права керування таким транспортним засобом, а саме не мав відповідної категорії, чим порушив п.2.1. а ПДР України -керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30червня 1993 року №3353-ХІІ. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством. - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

За приписами частини 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, відсутність посвідчення водія відповідної категорії у водія виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що посвідчення водія може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом.

Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 14.11.2017 року у справі №711/4707/17.

Квадроцикл це категорія транспортних засобів Європейського Союзу для чотириколісних мікроавтомобілів, що дозволяє проектувати ці транспортні засоби відповідно до менш суворих вимог порівняно зі звичайними автомобілями. Квадроцикли мають обмеження щодо ваги, потужності двигуна та швидкості.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до частини 3 Постанови № 340 від 08.09.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.

Згідно пункту 2.13 Правил дорожнього руху квадроцикли належать до категорії В1 транспортних засобів - квадро- і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів. Посвідчення на право керування такими транспортними засобами видаються Сервісними Центрами МВС.

Отже, позивач відповідно до інформації з бази ІПНП не мав права керувати транспортним засобом квадро цикл «RОТЕХ» на момент складання відносно нього постанови ЕАС№7059464 про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме станом на 26.05.2023, оскільки не мав посвідчення водія категорії В1, що підтверджується довідкою від 02.08.2023 РСЦ в Полтавській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем було надано суду належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 26.05.2023 о 23:30 керував транспортним засобом (квадроциклом) без реєстраційних номерів, при перевірці документів не мав щодо права керування транспортними засобами категорії В1. Посилання ОСОБА_1 про керування 26.05.2023 газонокосаркою о 22:30 полем спростовується сукупністю наданих відповідачем доказів, щодо яких у суду відсутні сумніви.

Суд зазначає, що посилання позивача на те, що поліцейський не прислухався до його пояснень та «нашвидкуруч» виніс оскаржувану постанову не приймається до уваги, оскільки це посилання спростовується оглянутим судом відеозаписом, долученим відповідачем до відзиву, з якого вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено процесуальні права ОСОБА_1 , ознайомлено з відеозаписом, з`ясовано обставини справи та дотримано процедури притягнення до адміністративної відповідальності, попри те, що ОСОБА_1 поводився зухвало.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі №536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Положеннями Закону України «Про Національну поліцію»: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23); поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" (ст.27).

Також, суд звертає увагу на те, що ані під час складання постанови про адміністративне правопорушення, ані під час розгляду справи, позивач не міг пояснити обставини, за яких він керував даним транспортним засобом, без відповідних документів в коменданстську годину, або надати докази на спростування обставин, що зазначені в постанові інспектора, щодо законності підстав керування вказаним квадроциклом.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та наявність в його діях від 26.05.2023 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Позивач не надав до суду належних доказів на підтвердження його позиції, одночасно відповідачем надано докази, що підтверджує вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАС№7059464 від 27.05.2023 року, винесену інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Фоменко С.С. (м.Харків вул. Шевченка 315 А), якою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська