Справа № 191/3470/23
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3470/23
Провадження № 2-аз/191/3/23
У Х В А Л А

іменем України

28 листопада 2023 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 14.09.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та обов`язковою участю сторін.

27.11.2023 року позивачем надано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та заборонити їх виконання до моменту винесення остаточного рішення суду по справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що 15.06.2023 року державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бігмою Г.О. відкрито виконавче провадження ВП 72027770 з виконання постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року. У разі безспірного стягнення за вказаними постановою у рамках виконавчого провадження до вирішення справи у судовому порядку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме призведе до незаконного стягнення коштів до моменту вирішення судом адміністративної справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також матеріали позовної заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно п.п. 1,2 ч. 2ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За вимогами ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Тому, факт судового оскарження постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року не зупиняє їх дію та виконання у межах виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Крім того, у межах спору який виник між сторонами, суд вважає недопустимою ситуацію, при якій одночасно здійснюється судовий розгляд справи про оскарження постанов про накладення штрафу та її примусове виконання органами ДВС з відповідними негативними наслідками для позивача, які можуть мати місце.

Зі змісту заяви позивача про забезпечення позову вбачається, що на виконання постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, відкрито виконавче провадження №720227779 від 15.06.2023 року, що підтверджується копією постанови державного виконавця Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Бігма Г.О. від 15.06.2023 року про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи з`ясовані обставини, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір заявника захистити свої права та інтереси, які позивач вважає порушеними, в даному провадженні не буде реалізовано, у разі стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право позивача на судовий захист.

Також, наявність відкритого виконавчого провадження та загроза можливості проведення державним виконавцем виконавчих дій, створює реальну очевидну небезпеку та складність у подальшому, без вжиття таких заходів, відновити права, свободи та інтереси позивача.

При цьому суд зауважує, що ч. 1 ст. 151 КАС України містить вичерпний перелік видів забезпечення позову, а саме позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії ( правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, які є предметом оскарження в даній адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувані постанови серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Враховуючи встановлені обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в поданих матеріалах, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме у спосіб зупинення стягнення на підставі виконавчого документу оскаржуваних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, до набрання законної сили рішення суду в цій справі. В частині заборонити виконання оскаржуваних постанов до моменту винесення остаточного рішення суду по справі, заява не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.150,151,154,156,243,248,256 КАС України, суд, -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанов серія АА №00005352 та №00005367 від 17.02.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 191/3470/23.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи та до Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), для виконання.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. В. Прижигалінська