Справа № 200/1940/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року справа №200/1940/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдар А.В., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 р. у справі № 200/1940/23 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В тарвні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.03.2023 № щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 26.10.2021, як такому, який має на день звільнення вислугу 27 років 05 місяців 28 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 26.10.2021, як такому, який має на день звільнення вислугу 27 років 05 місяців 28 днів.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Донецькій області від 10.12.2018 №98-ОС був звільнений з військової служби за контрактом відповідно до підпункту б пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ та пункту 144 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затверджене Указом Президента України від 31.07.2015 № 463/2015.. Вислуга років позивача станом на 31.12.2018 склала: календарна - 20 років 02 місяці 00 днів, пільгова - 07 років 03 місяців 28 днів, загальна - 27 років 05 місяців 28 днів. На адресу Відповідача від Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області надійшло подання про призначення пенсії за вислугу років та пакет документів на призначення пенсії за вислугу років Позивачу. Водночас, рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.03.2023 № Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у нього відсутня необхідна календарна вислуга років, передбачена пунктом а статті 12 Закону №2262 та не досягнуто на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262. Позивач вважає відмову відповідача щодо призначенні пенсії протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 р. у справі № 200/1940/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.03.2023 № щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подання Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області №11 від 20.02.2023 про призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 26.10.2021, як такому, який має на день звільнення вислугу 27 років 05 місяців 28 днів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що необхідний пакет документів для призначення пенсії отриманий Головним управлінням в березі 2023 року. Зазначає, що пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії Позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Вказує на те, що відсутні підстави для врахування Позивачу періоди служби в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням сер. НОМЕР_1 , виданого у січні 2016 року.

Згідно з наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Донецькій області від 10.12.2018 №98-ОС був звільнений з військової служби за контрактом відповідно до підпункту б пункту 2 (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час) частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ та пункту 144 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затверджене Указом Президента України від 31.07.2015 № 463/2015.

Вислуга років станом на 31.12.2018 склала: календарна - 20 років 02 місяці 00 днів, пільгова - 07 років 03 місяців 28 днів, загальна - 27 років 05 місяців 28 днів.

26 жовтня 2021 року Позивач звернувся до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області із заявою щодо направлення документів про призначення йому пенсії за вислугою років до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

10 листопада 2021 року позивачем отримано відповідь від 09.11.2021 року №31/07-1459 в якій зазначено, що вислуга років відповідно до стажу ОСОБА_1 складає: календарна 20 років 02 місяців 00 днів, пільгова - 07 років 03 місяців 28 днів, загальна - 27 років 05 місяців 28 днів. Відповідач не може подати документи позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років у зв`язку з відсутністю підстав для цього.

Рішенням 24 листопада 2022 року по справі №200/18520/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Зобов`язано управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

На виконання рішення суду від 24.11.2022 року по справі №200/18520/21 Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області підготувало подання про призначення пенсії та всі інші необхідні документи для призначення Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та направило їх на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.03.2023 № Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки у нього відсутня необхідна календарна вислуга років, передбачена пунктом а статті 12 Закону №2262 та не досягнуто на день звільнення заявником 45-річного віку, передбаченого пунктом б статті 12 Закону №2262.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 № 393, далі - Порядок № 393).

Частиною 1 Порядку № 393 установлено, що, зокрема для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу.

Відповідно до пункту "а" частини 3 цього Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

В поданні про призначення позивачу пенсії, спрямованому відповідачу, зазначено, що загальна вислуга років позивача станом на 6.11.2015 складала 29 років 1 місяць 13 днів, в календарному обчисленні - 20 років 2 місяці 21 день. З них до вислуги років на пільгових умовах позивачу було зараховано: - із розрахунку один місяць служби за півтора - час проходження служби на посадах ДСЮЕЗ з 03.08.1999 по 02.12.2005 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2005 № 497 Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 187.07.1993 № 393; - із розрахунку один місяць служби за півтора - час проходження служби на посадах ДВБ ГУБОЗ з 02.12.2005 по 01.07.2011 на підставі Постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 № 3720-ХІІ Про затвердження Положення про порядку комплектуванні, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України; - із розрахунку один місяць служби за три місяці - час проходження служби по виконанню обов`язків в антитерористичній операції за 07.04.2014 по 06.11.2015 на підставі документів Антитерористичного Центру при СБУ.

Суд зазначає, що подібні правовідносини вже неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Судом встановлено, що на момент звільнення вислуга років позивача складала у пільговому обчисленні 27 років 05 місяців 28 днів, з урахуванням норм Порядку №393.

Таким чином, відповідач при розгляді документів позивача про призначення пенсії за вислугу років повинен був врахувати календарну вислугу років позивача, виходячи з пільгового стажу у розмірі 27 років 05 місяців 28 днів.

Із зарахуванням вказаного періоду на пільгових умовах вислуга років позивача становила понад 25 календарних років, що свідчить про те, що він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. а частини 1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ.

З урахуванням зазначеного правового висновку, позивач має право на призначення даного виду пенсії.

Означена позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2021 року по справі № 620/2938/20.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи наявність Рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.03.2023 № щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, спосіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 (заява № 38722/02)).

Ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Отже, належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у цьому випадку, буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подання Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Донецькій області №11 від 20.02.2023 про призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту а ч. 1 ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, починаючи з 26.10.2021, як такому, який має на день звільнення вислугу 27 років 05 місяців 28 днів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 р. у справі № 200/1940/23 залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 р. у справі № 200/1940/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць