Справа № 380/27768/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 листопада 2023 рокусправа №380/27768/23
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кухар Н.А. перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Качмара Володимира Ярославовича, Ніколіна Володимира Володимировича, Гудими Любомира Ярославовича, Гінди Оксани Миколаївни про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся в суд з позовом до Держави Україна в особі суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Качмара Володимира Ярославовича, Ніколіна Володимира Володимировича, Гудими Любомира Ярославовича, Гінди Оксани Миколаївни (АДРЕСА_2) про зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- зобов`язати Державу Україна в особі Восьмого апеляційного адміністративного суду усунути перешкоди у доступі до правосуддя, людині з особливими потребами ОСОБА_1 ( РНОКППНОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), які полягають у відмові від участі у судовому процесі при розгляді справи №380/20557/23, як апелянту-позивачу у справі;

- зобов`язати Державу Україна в особі Восьмого апеляційного адміністративного суду забезпечити обов`язкову участь апелянта Позивача ОСОБА_1 при розгляді справи №380/20557/23;

- зобов`язати Державу Україна в особі Восьмого апеляційного адміністративного суду повідомити апелянта Позивача ОСОБА_1 про день час розгляду справи №380/20557/23 заздалегідь, надавши час на підготовку до судового засідання;

- розгляд даного адміністративного позову до Держави Україна в особі Восьмого апеляційного адміністративного суду під час військового стану, провести в режимі відеоконференції за обов`язкової участі Позивача ОСОБА_1 та третьої особи без самостійних вимог на стороні Позивача Президента України Зеленського Володимира Олександровича.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 серпня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області (надалі ГУ ДПС у Дніпропетровській області), Покровської міської ради Дніпропетровської області з наступними вимогами: 1. Визнати протиправною та скасувати Податкову вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28 липня 2023р. № 0-0436; 2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019р. «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.» (станом на 28.серпня 2023р. рішення у справі №380/15916/22 в частині скасування рішення не прийнято); 3. Стягнути з Держави Україна в особі Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області 49005 М.Дніпро, вул.Симферопольська,17А на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 шкоду у сумі 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень, 00 копійок) 4. Отриману ОСОБА_1, згідно рішення суду, суму завданої шкоди направити на рахунки Головного управління розвідки Міністерства Оборони України (ГУР МО України).

06 вересня 2023 р. суддею Львівського окружного адміністративного суду О.Крутько було постановлено Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі щодо частини позовних вимог.

На ухвалу Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/20557/23 від 06.09.2023 р. про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог була подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду справа №380/20557/23 пров. А/857/17169/23.

За апеляційними скаргами ОСОБА_1 колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі суддів О.Гінди, Л.Гудими, В.Ніколіна було постановлено ухвали від 06.09.2023 р. про відкриття провадження у справі №380/20557/23 пров. А/857/17169/23, пров. А/857/20249/23 та призначено справи до розгляду в порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін на підставі наявних у справі матеріалів

14.11.2023 р. колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі суддів О.Гінди, Л.Гудими, В.Ніколіна у справі №380/20557/23 пров. А/857/20249/23 було постановлено ухвали зовсім іншого змісту, який суперечить змісту ухвал від 06.11.2023 р., які набрали силу закону.

Однак, 14.11.2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом на електронну адресу представника позивача у Справі № 380/20557/23 ОСОБА_1 судом скеровано Ухвалу, яка містить іншу за змістом вступну частину, зокрема, суд, всупереч змісту рішення від 06.11.2023 року, яке набрало силу Закону, посилається на оскарження в апеляційному порядку інших судових рішень. Тобто, колегією суддів (суддя-доповідач Гінда О.М. судді Л.Гудима,В.Ніколін) проведено перегляд Ухвал від 06.11.2023 року пров. А/857/20249/23, які набрали силу Закону.

Апелянтом - Позивачем ОСОБА_1, до Львівського апеляційного адміністративного суду було подано клопотання про розгляд справи за обов`язкової участі у справі №380/20557/23. 14 листопада 2023 р. колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Гінди О.М., суддів Л.Гудими, В.Ніколіна було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання щодо обов`язкової участі у розгляді справи. На думку колегії суддів Гінди О.М., Л.Гудими, В.Ніколіна Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 р. «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» не являється нормативно-правовим актом та не підпадає під дію ч.4 ст.257 КАС України. Розгляд справи №380/20557/23 за наявності апеляційної скарги особи ОСОБА_2, повноваження якої не підтверджено відповідно до діючого законодавства, відсутність аудіо запису судового засідання, протоколу судового засідання створюють широке поле для зловживань саме судовою гілкою влади, оскільки стає очевидним факт відсутності розгляду справи безстороннім судом, що унеможливлює отримання справедливого законного судового рішення.

Позивач вважає, що колегія суддів у складі суддею-доповідачем Гінди О.М., суддів Л.Гудими, В.Ніколіна умисно, не тільки унеможливлено доступ до правосуддя громадянину, який потребує додаткового соціального захисту і який під час повномасштабної війни з рф намагається продовжувати провадити підприємницьку діяльність, а демонструє безпрецедентне приниження зазначеної групи громадян, небажання допускати таких учасників процесу до участі в судових засіданнях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення публічно-правового спору міститься у пункті 2 частини першої статті 4 КАС України, згідно з яким публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Аналізуючи наведені вище норми права, суддя відзначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, а участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Ці положення не поширюють свою дію на правові ситуації, які вимагають інших форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення Реймера Володимира Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до суду стало те, що суддями Восьмого апеляційного адміністративного суду - Качмаром Володимиром Ярославовичем, Ніколіним Володимиром Володимировичем, Гудимом Любомиром Ярославовичем, Гіндою Оксаною Миколаївною відмовлено в участі у судовому процесі апелянту при розгляді справи №380/20557/23.

З цього приводу суддя зазначає наступне.

Положеннями статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Суд зазначає, що у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

Водночас дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються виключно в порядку, визначеному процесуальними законами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів», у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України (у відповідній редакції - прим.) суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Разом з цим, Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення від 23 травня 2001 року у справі № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Крім того, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви (заяви, клопотання) та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу відносно суду (судді).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 320/3328/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 1340/4052/18.

Отже, судді Восьмого апеляційного адміністративного суду - Качмар Володимир Ярославович, Ніколін Володимир Володимирович, Гудим Любомир Ярославович, Гінда Оксана Миколаївна не можуть бути відповідачами у суді по справі щодо оскарження їх дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Качмара Володимира Ярославовича, Ніколіна Володимира Володимировича, Гудими Любомира Ярославовича, Гінди Оксани Миколаївни, які на думку позивача полягають у відмові брати участь в судовому процесі апелянту при розгляді справи №380/20557/23, тобто позовні вимоги стосуються вчинення (невчинення) судом передбачених процесуальним законом дій, то такі дії не можуть бути оскаржені поза межами порядку, передбаченого процесуальним законом.

Дії (бездіяльність) суду під час розгляду справи, в тому числі визначення складу суду для розгляду такої справи відповідно до вимог статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України в межах провадження відповідної справи.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 460/9271/20, яку суд враховує в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що у відкритті провадження у цій справі належить відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач не сплачував судовий збір, підстави для його повернення у суду відсутні.

Керуючись ст. 170, 241-243, 248 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Качмара Володимира Ярославовича, Ніколіна Володимира Володимировича, Гудими Любомира Ярославовича, Гінди Оксани Миколаївни про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяКухар Наталія Андріївна