Справа № 303/8918/23
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/8918/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (представник адвокат Пензеник Віталій Іванович) до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови вказуючи, що 02.09.2023 відносно неї винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №533981, складена поліцейським УПП в Закарпатській області. Зазначену постанову неможливо прочитати і вона є безпідставно винесеною. Зупинка автомобіля здійснена поліцейським з надуманих підстав. У постанові не наведено доказів, на яких вона ґрунтується. Відповідачем справа розглянута у її відсутності. Оскаржувана постанова не містить всіх необхідних реквізитів передбачених ст. 283 КУпАП. Крім того, згідно ст. 27 КУПАП штрафом є грошове стягнення, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим кодексом і іншими законами України. Отже, за основу для визначення розміру адміністративного стягнення, яке підлягає накладенню на правопорушника у вигляді штрафу береться неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що на час винесення оскаржуваного рішення складав 17 (сімнадцять) гривень. Натомість, розмір накладеного адміністративного стягнення суб`єктом владних повноважень визначено у вигляді конкретної грошової суми 510 грн., що не передбачено положеннями КУпАП. Просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02.09.2023 серії БАБ №533981 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., а провадження по справі закрити.

03.11.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 02.09.2023 біля 22 год. 05 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Мукачево, вул. Миру, 95 помітив автомобіль Volksvagen Polo номерний знак НОМЕР_1 , який у темну пору доби здійснював рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемикаючи його в режим ближнього світла фар не менш як за 250 метрів до зустрічного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 19.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП. Темна пора доби це частина доби від заходу сонця до сходу сонця. Відповідно до відкритих джерел 02.09.2023 захід сонця в м. Мукачево відбувся о 20 год. 10 хв. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 19.2 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується відеозаписом та підписом особи в постанові. Усі доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Клопотання про залучення захисника позивачем не заявлялось. Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., що відповідає санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію. Особі було надано можливість ознайомитися з доказами вчинення правопорушення, проте вона нею не скористалася, а погодилася з правопорушенням. Особа на наданому відеозаписі підтверджує, що вчинила правопорушення, а саме здійснювала рух з увімкненим дальнім світлом фар, не перемикаючи його в режим ближнього світла фар не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, що є правопорушенням. Інспектор мав усі правові підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, а також мав право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2023 відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. п. «а» п. 19. ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до п. 19.2 ПДР України дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичним перемиканням світла фар покаже потребу в цьому.

З матеріалів справи, зокрема, з копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №533961 від 02.09.2023 встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення п. 19.2 ПДР України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності та ст. 295 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, згідно з ч. 2-3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з наданими доказами до відзиву на адміністративний позов, а саме диску із записом правопорушення і процедурою прийняття оскаржуваної постанови, судом встановлено, що диск містить файл формату MP4 з назвою "export-inyeh" з якого можливо встановити, що особа ОСОБА_1 визнала, що мало місце порушення нею правил ПДР (час запису фіксації - 0:03:30). З відеозапису вбачається порядок розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснення працівником поліції підстав, причин зупинення, пояснення ОСОБА_1 , яка фактично не заперечувала рух з увімкненим дальнім світлом фар, а керування транспортним засобом із увімкненим дальнім світлом пояснювала відсутністю у неї водійського досвіду. Відеозапис підтверджує складання постанови на місці розгляду справи, повідомлення ОСОБА_1 про розмір штрафу, роз`яснення процедури оскарження.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, наданий стороною відповідача відеозапис, суд вважає належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, яким підтверджено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Натомість, як слідує із наданих відповідачем доказів (матеріалів відеофіксації), позивач вказаного обов`язку не дотримався, не перемкнув дальнє світло фар на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, чим порушив п. 19.2 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що відсутні докази вчинення правопорушення, спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема наданим представником відповідача відеозаписом.

Зважаючи на те, що судом не встановлено доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано достатні докази на підтвердження правомірності свого рішення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Щодо тверджень позивача про те, що накладений розмір штрафу не відповідає встановленому розміру КУпАП суд вважає, що накладене на позивача адміністративне стягнення у вигляді конкретної грошової суми відповідає вимогам закону, оскільки ст. 27 КУпАП передбачає, що штрафом є саме грошове стягнення, яке визначається у вигляді конкретної грошової суми в національній валюті, а не в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як про це зазначає позивач.

Відтак, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн відповідає вимогам чинного законодавства.

Водночас слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилався на протиправність дій відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, але зазначені дії відповідача можуть бути окремим об`єктом оскарження, а позивач не скористався своїм правом на їх оскарження та не надав доказів їх протиправності.

За таких обставин, суд розглянув справу в межах заявлених позовних вимог не даючи правової оцінки діям чи бездіяльності відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які позивачем не оскаржувались.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись 72, 77, 241-246, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, ст. ст. 122, 251, 268 КУпАП , «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя