Справа № 169/789/23
Суддя: Ковальчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/789/23
Провадження № 2-а/169/18/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року смт. Турійськ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує наступним, 13.02.2023 року службовою особою-інспектором поліцейської діяльності № 1 (сел.. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Квашук В.В. винесено постанову серії БАБ № 797360 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., за те, що він керуючи транспортним засобом volksvagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, користувався засобами зв`язку (мобільним телефоном) під час руху, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1.а, 2.9 д, п. 9.9 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст.. 125 КУпАП. З даною постановою не згоден, вважає її незаконною та передчасною, прийнятою з порушенням чинного законодавства , оскільки ніяких правопорушень не вчиняв, так як не керував зазначеним транспортним засобом.

22.08.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Інших процесуальних дій судом не вчинялось.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач ГУНП у Волинській області про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Однак вчасно спрямували відзив на позовну заяву до суду. В якому зазначено, що просять суд відмовити в задоволенні позову, оскільки інспектором не було допущено порушень при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України неявка учасника справи належним чином повідомленого про судове засідання не є перешкодою у розгляді справи.

Статтею 229 ч. 4 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд,дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2023 року службовою особою-інспектором поліцейської діяльності № 1 (сел.. Турійськ) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Квашук В.В. винесено постанову серії БАБ № 797360 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., за те, що він керуючи транспортним засобом volksvagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 не увімкнув покажчик повороту при зміні напрямку руху, користувався засобами зв`язку (мобільним телефоном) під час руху, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1.а, 2.9 д, п. 9.9 б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, посилаючись на її необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 258 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Причиною зупинки транспортного засобу було використання під час руху засобів зв`язку та не увімкнення покажчика повороту при зміні напрямку руху.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідноп.1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постановою Турійського районного суду Волинської області від 11.04.2023 року № 169/210/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що 13.02.2023 року о 14 годині 31 хвилина ОСОБА_1 не керував автомобілем volksvagen golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а перебував в ньому у якості пасажира.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень належних доказів в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_1 , оспорює факт того, що він вчинював інкриміновані йому правопорушення, суд констатує відсутність достовірних даних, на підставі яких він має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої винесено оскаржувану постанову, ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст.. 125 КУпАП, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з позовом заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, яке підлягає задоволенню. Оскільки позивач вчасно не зміг звернутись до суду з зазначеним позовом, оскільки брав участь у заходах необхідних для забезпечення обори України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою № 3815 від 18.10.2023 року.

Згідно ч. 1ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3ст. 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Керуючись ст.ст.9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії БАБ № 797360 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.02.2023 року.

Скасувати постанову серії БАБ № 797360 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.02.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст.. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень і закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О.В. Ковальчук