Справа № 500/441/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 500/441/23 пров. № А/857/9969/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання : Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року (ухвалене головуючою-суддею Подлісною І.М., час ухвалення рішення 12 год 16 хв у м. Тернополі, повний текст судового рішення складено 15 травня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області (далі ГУ НП, відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ ГУ НП №1936 від 31.10.2022 Про порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 та покарання винних в частині накладення на лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НПУ, наказ ГУ НП №393 о/с від 08.11.2022 про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 слідчого слідчого відділення поліції (далі - слідчий СВП) №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції (далі - Тернопільське РУП) ГУ НП та поновити його на посаді слідчого СВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУ НП. Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ НП подало апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в дійсності поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що пройшовши тест за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 і не погодившись з його результатом, ОСОБА_1 почав вимагати у патрульних поліцейських щоб вони доставили його у медичний заклад м. Теребовля для проходження там огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що патрульні пояснили, що у м. Теребовля огляди на стан алкогольного сп`яніння не проводять та запропонували проїхати до медичного закладу у м. Чортків або м. Тернополя, що підтверджується записами нагрудних камер вказаних поліцейських. Покликаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.07.2019 зазначає, що закриття провадження по справі за ст.130 КУпАП не спростовує факту вчинення позивачем такої поведінки, у результаті якої працівниками поліції стосовно нього було складено вказані вище протоколи та факту притягнення до адміністративної відповідальності. Також вказує на те, що згідно листа директора комунального некомерційного підприємства Теребовлянська міська лікарня Михайла Никеруя №527 від 28.10.2022, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у водіїв транспортних засобів проводиться в поліклінічному відділенні лікарем-наркологом з 08 год 00 хв до 16 год 12 хв. Крім того, на записі з нагрудної камери поліцейського видно, що позивач також вказує на те, що огляд на стан сп`яніння у м. Теребовля не проводиться, що свідчить про затягування позивачем розгляду справи щодо керуванням ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Варода П.Б. просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча ГУ НП було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника ОСОБА_4 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивач з 09.08.2018 був прийнятий на службу в НПУ відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ №775 о/с від 22.07.2018, що підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 09.08.2018.

Наказом ГУ НП №1936 від 31.10.2022 Про порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 та покарання винних за порушення службової дисципліни, вимог п.2.9 (в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), а саме : керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу, свідоме ігнорування вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580), ч.1 ст.1, п.2, 6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут НПУ) щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, слідчого СВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУ НП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в НПУ.

Наказом ГУ НП №393 о/с від 08.11.2022 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ) Закону №580, лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0153815) слідчого СВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУ ПН (на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_5 ) з 08.11.2022.

У період з 20.10.2022 по 03.02.2023 позивач був тимчасово непрацездатний, що підтверджується медичними висновками про тимчасову непрацездатність №6979-8ТА8-ХТВЕ-СЕ47, №В79Н-94МА-Р96М-МСК5, №2РМА-7Х53-7897-ВЕЕТ, №ХМВ6-М7Т9-83ТЕ-7КС4, №Н86Н-В328-847В-КНХХ, №7НА9-СЗТ6-М8ТР-4Н73, №47ВВ-КАН9-Х79К-2Х82, №НР7Н-СХКЗ-С6МХ-6Т9М, №929А-ТК99-Е66Х-Т285, №2325-ХМХ4-РАРА-К5В5, №5НЕМ-97ХК-ЗВТТ-Р357, №69ЕТ-А84Н-А5Н6-Т87Р, №ААТС-МЕ38-Р244-РАВ6, №НЗТ9-КАХЕ-8242-К972, №В342-4Р53-АМ97-ННТР, №НА38-4ЕХМ-К6В2-РАТХ, №Х935-СМ37-569Е-А5АС, №8МС9-КСС6-РМ9Е-2Т2Е.

Копії вищевказаних наказів ГУ НП та трудову книжку серії НОМЕР_1 позивач отримав 06.02.2023 після завершення лікування, про що свідчить відповідний запис у наказі про дату його отримання.

Вважаючи протиправними оспорювані накази, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази не дають підстав кваліфікувати виявлене одиничне порушення як грубе порушення дисципліни чи посадових інструкцій, достатнє для застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції. Суд дійшов висновку, що відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оспорюваних наказів не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача, як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання ним вимог Закону №580 та Дисциплінарного статуту НПУ в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації НПУ і давали б можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності НПУ, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в НПУ визначає Закон №580.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №580, поліцейський зобов`язаний : 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою та другою статті 19 Закону №580 визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно дефініції, наведеної у частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно п.п.1, 4, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до п.2.5, п.п.а п.2.9 та п.п.д п.2.10 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Абзацами 2, 3 пункту 1 розділу ІІ (з урахуванням п.3 розділу IV) Правил №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен : неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно ст.11 Дисциплінарного статуту НПУ, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту НПУ).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком №893.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно п.4 вказаного Розділу цього Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно п.2 розділу VI цього Порядку, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 7 Порядку №893 визначено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.1 Розділу VII Порядку №893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту НПУ.

Пунктом 4 Розділу VII цього Порядку, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту НПУ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 7 цією статті Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з п. 6 ч.1ст. 77 Закону №580, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ.

Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 по справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 по справі №420/4977/20.

Як видно з матеріалів справи, згідно наказу ГУ НП №1936 від 31.10.2022 Про порушення службової дисципліни лейтенанта поліції ОСОБА_1 та покарання винних, 18.10.2022 о 22:30 в м. Теребовля, по вул. Князя Василька, неподалік АЗС ОККО, екіпажем У1111 в Тернопільській області ДПП ЮПІТЕР-203 у складі інспектора взводу №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП НПУ лейтенанта поліції Вячеслава Невідомського та поліцейського цього ж взводу лейтенанта поліції Владислава Чабана, було зупинено автомобіль марки БМВ, моделі 525, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням слідчого СВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУ НП лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення п.2.9 в ПДР, зокрема, рух транспортним засобом у темну пору доби з непрацюючою підсвіткою номерного знаку. В ході спілкування поліцейських з лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці.

У зв`язку з вищевказаним, працівники УПП в Тернопільській області почали вимагати від лейтенанта поліції ОСОБА_1 надати посвідчення водія, реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після чого вищевказаними працівниками поліції запропоновано лейтенанту поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager. На вказану пропозицію останній погодився, результат огляду 0,84 проміле, за результатами вказаного огляду на стан алкогольного сп`яніння на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП НПУ лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, серії ААД 097989, а також інспектором взводу №1 роти УПП в Тернопільській області ДПП України лейтенантом поліцій ОСОБА_3 винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за порушення п.2.9 в ПДР. Таким чином, в ході даного службового розслідування було встановлено факти грубого порушення службової та транспортної дисципліни з боку лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні п.2.9 в ПДР, зокрема, транспортним засобом у темну пору доби з непрацюючою підсвіткою номерного знаку та керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями, лейтенант поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, НПУ та ГУ НП щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також допустив свідоме ігнорування вимог ст.12, п.1 ч.1 ст.18 Закону №580, ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, оскільки, будучи працівником поліції зобов`язаний був дотримуватися законодавства, неухильно виконувати накази начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27.12.2022 по справі №606/1930/22, яке набрало законної сили 16.01.2023, постанову інспектора УПП в Тернопільській області ДПП Невідомського В.В. від 18.10.2022 серії ЕАР №6044956 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП було скасовано, а провадження по справі закрито.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.01.2023 по справі №606/1936/22, яка набрала законної сили 03.02.2023, було закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, колегія суддів враховує що відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови суду, при дослідженні судом матеріалів відео фіксації з нагрудної камери працівника поліції, доданих до протоколу, встановлено, що в ній зафіксовано автомобіль марки BMW 525, державний номерний знак НОМЕР_2 , який стоїть на місці тимчасової стоянки для автомобілів на АЗС ОККО та ОСОБА_1 , що стоїть біля цього автомобіля, також зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проте не зафіксовано його факту керування транспортним засобом, з відео неможливо однозначно встановити факт керування. Таким чином в адміністративних матеріалах відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконував функції водія вищевказаного транспортного засобу 18.10.2022 о 23 год 03 хв в м. Теребовля, за обставин описаних у протоколі про адміністративні правопорушення. Також, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, працівник поліції, який проводив огляд на стан сп`яніння, проводив його таким чином, що на відеозаписі не відображено розпакування мундштуку із захисного упакування та встановлення його у газоаналізатор, що ставить під сумнів правильність результатів такого огляду. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівника поліції доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечив щодо результату огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного технічним приладом газоаналізатором Alcotest 6820 ARHJ-0295 та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медзакладі. Однак, всупереч вимог закону поліцейськими не забезпечено доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №097989 від 18.10.2022 у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зазначено, що під час роз`яснення щодо проведення, огляду в медзаклад найближчий не було виконано. Вищевказане свідчить про те, що водій ОСОБА_1 не заперечував проти проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медзакладі.

Тобто з вищенаведеного видно, що позивач не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора, проте був не згоден з результатом вказаного огляду через допущені порушення при його проведенні працівниками поліції, при цьому він погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проведення якого йому не було забезпечено працівниками поліції.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування та викладені обставини та висновки службового розслідування мають бути підтверджені й оцінені в сукупності належними та зібраними під час службового розслідування доказами.

Однак, всупереч приведених обставин та ч.2 ст.2 КАС України, відповідач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованості викладених висновків службового розслідування та правомірності прийнятого ним рішення.

На думку колегії суддів, описані вище мотиви суду апеляційної інстанції є ключовими для висновку про протиправність оспорюваних наказів, наявності підстав для їх скасування та задоволення позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для оцінки висновків суду щодо дотримання відповідачем вимог законодавства в частині визначення та обрання виду дисциплінарного стягнення відносно позивача.

На думку колегії суддів, досліджені судом обставини вказують на те, що відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оспорюваних наказів не було здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача, як поліцейського, суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем вимог Закону №580 та Дисциплінарного статуту НПУ в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації НПУ.

Не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваних наказів, наявності підстав для їх скасування та поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року по справі №500/441/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
У зв`язку із перебуванням судді Носа С.П. з 20.11.2023 по 24.11.2023 включно у відпустці та судді Шевчук С.М. з 27.11.2023 по 28.11.2023 включно у відпустці, повний текст постанови складений та підписаний повним складом суду 29.11.2023.