Справа № 460/15449/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2023 року м. Рівне №460/15449/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО"
доРівненська митниця Державної митної служби України
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» (далі позивач, ТОВ «Партнерагро») звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023;

визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000055, № UA204000/2023/000056, № UA204000/2023/000057.

Заяви по суті справи.

В обґрунтування заявленого позову зазначається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» подано до Рівненської митниці Державної митної служби України митну декларацію № 23UA76U6 (щодо митного оформлення бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ) митна вартість 13920,80 GBP (635 145, 80 грн.); митну декларацію № 23UA48U7 (щодо митного оформлення бувшого у використанні сідельного тягача MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_2 ) митна вартість 13918,64 GBP (636 358,70 грн.); митну декларацію № 23UA54U5 (щодо митного оформлення бувшого у використанні сідельного тягача MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_3 ) митна вартість 13918,64 GBP (636 358,70 грн.). Позивачем надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності та неточності. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митних декларацій. Здійснено визначення митної вартості товару за другорядним (резервним) методом. Позивач вважає, що оскаржувані рішення є незаконними, оскільки необхідні документи на підтвердження митної вартості товару були подані митному органу у повному обсязі, такі документи є належними, достатніми на не містили будь-яких розбіжностей. Дії митного органу про визначення іншої митної вартості з використанням резервного методу є протиправними та здійсненими за відсутності для цього законних підстав та повноважень. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. В обґрунтування своїх заперечень повторно навів підстави для коригування митної вартості, викладені в оскаржуваних рішеннях. Відповідач вказав, що подані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортних засобів; інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містять примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця; надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення не містяться відміток митниці вивезення. З огляду на це, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 29.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний).

Між ТОВ «Партнерагро» та Компанією MAN Truck&Bus UK Limited укладено Контракт № 13/23 від 14.03.2023 (далі Контракт) на поставку бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ; бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ; бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 .

Відповідно до п.2.1 загальна вартість діючого Контракту становить 39 000,00 GBP.

У п.2.2. Контракту сторони передбачили, що ціна на товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP.

Згідно з п.3.1. Контракту покупець здійснює оплату вартості окремої поставки товару, обумовленої сторонами, на умовах 100% передоплати. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу на підставі контракту (п.3.2. Контракту).

Пунктом 4.1. Контракту визначено, що Товар буде поставлений на умовах FCA Rotterdam згідно правил «Інкотермс 2020».

Приймання товару проводиться в місці призначення, шляхом підписання покупцем товаро-супровідних документів (CMR) (п.5.1. Контракту).

Суд встановив, що укладений Контракт підписано уповноваженими представниками сторін Компанії MAN Truck&Bus UK Limited та ТОВ «Партнерагро».

Придбаний позивачем товар повністю оплачено, на підтвердження чого надано банківський платіжний документ від 16.03.2023 на суму 39 000,00 GBP, призначення платежу оплата за Контрактом № 13/23 від 14.03.2023.

Транспортування придбаного товару здійснювалося відповідно до умов договору № 4 про надання транспортних послуг від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Всі транспортні засоби було ввезено на митну територію України.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 суд встановив таке.

На виконання Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс № від 14.03.2023 містить відомості про вартість товару в розмірі 13 000,00 GBP, реєстраційний номер SJ66AOY, модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , пробіг 495 610 км, дата першої реєстрації 31.10.2016.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку на оплату № 10 від 07.04.2023 транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands п.п. «Рава-Пуська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» с. Антопіль 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем до митного органу було подано митну декларацію № 23UA76U6.

Відповідно до митної декларації № 23UA76U6 задекларовано бувший у використанні сідельний тягач MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_4 , тип двигуна: дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна НОМЕР_5 , колісна формула 6х2.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13920,80 GBP (635 145, 80 грн.), з яких 13000,00 GBP (593 190 грн.) ціна товару; 920,80 GBP (42 000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 28.05.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 10 від 07.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016 року; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022 року; фото від 04.04.2023 року; копію митної декларації країни відправлення № 23GB03X4 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 28.05.2019 № 9 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; інвойс від 20.03.2023 № 7 містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № який до митного оформлення не наданий; в гр. 44 митної декларації під кодом документа «3004» зазначений рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 та приєднаний документ рахунок-фактура від 07.04.2023 № 10. На вимогу митниці рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 декларантом не наданий. Відповідно до пункту 2.1. Договору № 4 надання транспортних послуг від 10.01.2022 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт. Разом з тим вказаний документ декларантом не надано. Наданий додатково висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД: розрахунок ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом. Також дані витяги пропозицій продажу не містять інформації щодо технічного стану транспортних засобів, проте експерт здійснює коригування на виявлені пошкодження.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД 27.01.2023 № UA204060/2023/000628 22400 EUR.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) виписки з бухгалтерської документації; 2) інвойс від 14.03.2023 N8; 3) рахунку про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5; 4) акту виконаних робіт, передбачений пунктом 2.1. Договору № 4 надання транспортних послуг від 10.01.2022 року.

IV. Митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України з розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: Товар № 1 за МД від 27 січня 2023 року № UA204060/2023/000628 22400 EUR, або 894 087,04 грн.

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 суд встановив таке.

На виконання укладеного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс містить відомості про вартість товару в розмірі 13 000,00 GBP, реєстраційний номер SJ66AOZ, модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_7 , пробіг 420 754 км, дата першої реєстрації 31 жовтня 2016 року.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбулося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

У рахунку на оплату № 12 від 10.04.2023 вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR від 03 квітня 2023 року, становлять: Rotterdam, Netherlands п.п. «Рава-Пуська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» с. Антопіль 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 23UA48U7.

Згідно митної декларації № 23UA48U7 було задекларовано вантажний тягач сідельний, 1 шт., марка MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_8 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік 2016, бувший у використанні.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13918,64 GBP (636 358,70 грн.), з яких 13000,00 GBP (594 358,70 грн.) ціна товару; 918, 64 GBP (42 000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 від 11.01.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 12 від 10.04.2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023 року; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016 року; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; копію митної декларації країни відправлення 23GB03X4 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023 року.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 11.01.2019 № НОМЕР_9 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; заявлений у графі 44 інвойс № містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № , який до митного оформлення не наданий; інвойс від 20.03.2023 № не містить інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містить примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт контракту від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому поданий до митного оформлення інвойс від 20.03.2023 № таких реквізитів не містить; надано до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення від 29.03.2023 № 23GB03X4 не містить відміток митниці вивезення.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 22400 EUR/од (імпортований за вказаною МД транспортний засіб є аналогічним за маркою, моделлю, технічними характеристиками та роком виготовлення, країна продажу та відправлення Великобританія).

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) інвойс від 14.03.2023 № ; 4) Загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 20.03.2023 № , для продажу транспортного засобу.

IV. Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення і технічними характеристика транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено на МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 22400 EUR/од.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 19726,89 фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 901 911,36 грн. (22400 Євро/од*1од*40,2639 грн./1 Євро).

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Щодо поставки бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 суд встановив таке.

На виконання укладеного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередній інвойс № від 14.03.2023.

Попередній інвойс містить відомості про вартість товару в розмірі 13 000,00 GBP, реєстраційний номер SJ66ARZ, модель TGX 26.480 6Х2/2 BLS, VIN НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_8 , пробіг 426 730 км, дата першої реєстрації 31.10.2016.

Інвойс № від 20.03.2023 містить аналогічні відомості щодо транспортного засобу та його вартості, а також інформацію про країну походження імпортованого товару Німеччину.

Транспортування придбаного товару відбулося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

У рахунку на оплату № 11 від 10.04.2023 вказано, що транспортні послуги по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023, становлять: Rotterdam, Netherlands п.п. «Рава-Пуська» 42000,00 грн.; п.п. «Рава-Пуська» с. Антопіль 3000,00 грн.

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 23UA54U5.

Згідно митної декларації № 23UA54U5 було задекларовано вантажний тягач сідельний, 1 шт., марка MAN, модель TGX 26.480, номер шасі НОМЕР_3 номер двигуна НОМЕР_8 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 м3 колісна формула 6х2, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік 2016, бувший у використанні.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі 13918,64 GBP (636 358,70 грн.), з яких 13000,00 GBP (594 358,70 грн.) ціна товару; 918, 64 GBP (42 000 грн.) витрати на транспортування.

Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості за ціною договору.

До вказаної митної декларації декларантом долучені наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) № від 20.03.2023; автотранспортну накладну від 03.04.2023; декларацію про походження товару № від 20.03.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 11.01.2019; банківський платіжний документ від 16.03.2023; рахунок-фактуру про надання послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно експедиційні послуги № 11 від 10.04.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 13/23 від 14.03.2023; договір про надання послуг митного брокера № 1608 від 04.01.2016; договір (контракт) про перевезення № 4 від 10.01.2022; копію митної декларації країни відправлення 23GB03X9 від 29.03.2023.

За результатами аналізу поданої митної декларації та доданих до неї документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач наводить обставини прийняття такого рішення. Зокрема вказується, що:

І. Митна вартість не може бути визнана за визначеними декларантом рівнями, оскільки: 1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 2) подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 11.01.2019 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортного засобу; заявлений у графі 44 інвойс від 20.03.2023 № містить посилання на інвойс від 14.03.2023 № , який до митного оформлення не наданий; інвойс від 20.03.2023 № не містить інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту від 14.03.2023 № 13/23, при цьому містить примітку, що продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак, такий документ до митного оформлення не надано; поданий до митного оформлення контракт контракту від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця. При цьому, поданий до митного оформлення інвойс від 20.03.2023 № таких реквізитів не містить; надана до митного оформлення копія митної декларації країни від 29.03.2023 23GB03X9 не містить відміток митниці вивезення.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про рівень митної вартості подібного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого визнана митним органом за МД від 11.04.2023 № 23 UA13U6 22400 EUR/од (імпортований за вказаною МД транспортний засіб є аналогічним за маркою, моделлю, технічними характеристиками та роком виготовлення, країна продажу та відправлення Великобританія).

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) інвойс від 14.03.2023 № ; 4) Загальні положення та умови контрактів, на підставі яких здійснено формування інвойсу від 20.03.2023 № .

IV. Митну вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації про вартість аналогічного за роком виготовлення і технічними характеристика транспортного засобу, митне оформлення якого здійснено на МД від 11.04.2023 № 23UA13U6 22400 EUR/од.

Числове значення митної вартості транспортного засобу у валюті рахунку становить 19726,89 фунтів стерлінгів, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 901 911,36 грн. (22400 Євро/од*1од*40,2639 грн./1 Євро).

Вказаним рішенням коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом; позивачем додатково сплачені відкориговані платежі; товар випущено у вільний обіг.

Товариство, не погоджуючись із відмовами відповідача у прийнятті митних декларацій за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, звернулося до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.

Частиною першою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою та третьою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин одинадцятої та дванадцятої статті 264 МК України орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі № 815/4821/16 (касаційне провадження № К/9901/39168/18), але не виключно.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень митниця визначила те, що документи, які позивач надав для підтвердження задекларованої митної вартості товарів, містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, крім того позивач не надав усі додатково витребувані митним органом документи.

У спірних рішеннях № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023 відповідачем в обґрунтування розбіжностей у документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, зазначено:

надані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортних засобів;

подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного контракту № 13/23 від 14.03.2023, при цьому містять примітку, що цей продаж регулюється Загальними положеннями та умовами контрактів, однак такий документ до митного оформлення не надано;

відповідно до п.2.1 Договору надання транспортних послуг від 10.01.2022 № 4 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт, разом з тим вказані документи до митного оформлення не надані;

надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення не містять відміток митниці вивезення;

заявлені комерційні інвойси містять посилання по попередні інвойси, які до митного оформлення не надані;

поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому подані до митного оформлення інвойси таких реквізитів не містять;

наданий додатково висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом.

Надаючи оцінку доводам митного органу про те, що до надані до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника чи покупця транспортних засобів, суд зазначає таке.

З поданих декларантом документів (Контракту № 13/23 від 14.03.2023, інвойсів та інших) зрозуміло, що продавцем є компанія MAN Truck&Bus UK Limited. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм МК України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу, а отже відомості з гр.С1.1 ніяким чином не впливають на митну вартість, а тому не можуть розцінюватися як критерій ризиковості і підстав для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товару.

При цьому, питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Щодо доводів відповідача про те, що подані до митного оформлення комерційні інвойси не містять інформації про реквізити зовнішньоекономічного Контракту № 13/23 від 14.03.2023 суд вказує таке.

З цього приводу суд зазначає, що в чинному законодавстві відсутні обов`язкові вимоги до реквізитів, які мають бути зазначені в інвойсі, а тому відсутність в інвойсі посилання на відповідний договір не може слугувати підставою для визнання його недійсним або викликати сумніви щодо достовірності інформації, яка в ньому зазначена.

Суд встановив, що у Контракті № 13/23 від 14.03.2023 позивач та компанія MAN Truck&Bus UK Limited погодили поставки трьох бувших у використанні сідельних тягачів.

У п.2.1. Контракту № 13/23 від 14.03.2023 зазначено, що вартість діючого Контракту становить 39 000,00 GBP. Ціна на товар визначена у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) і встановлюється в GBP.

Як перевірено судом, придбаний позивачем товар повністю оплачено, підтвердженням чого є банківський платіжний документ від 16.03.2023 на суму 39 000,00 GBP. У призначенні платежу вказано, що оплата здійснена за Контрактом № 13/23 від 14.03.2023.

Суд встановив, що на виконання Контракту № 13/23 від 14.03.2023 Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ) на суму 13 000,00 GBP, інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ) на суму 13 000,00 GBP, інвойс № від 20.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 ) на суму 13 000,00 GBP.

Зі змісту поданих до митного оформлення Контракту № 13/23 від 14.03.2023 та інвойсів № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023 вбачається, що ці документи є взаємопов`язаними. Інвойси складено після укладення контракту, тобто на його виконання.

Суд зазначає, що подані до митного оформлення інвойси містять вичерпні відомості про транспортні засоби, а саме інформацію щодо продавця та покупця, ціну транспортних засобів, модель та номер шасі транспортних засобів, за якими їх можна ідентифікувати, що є аналогічним з інформацією, яка зазначена в Контракті № 13/23 від 14.03.2023.

Отже, такі доводи Рівненської митниці є необґрунтованим та безпідставними.

Щодо доводів митного органу про наявність в поданих до митного оформлення інвойсах посилання на Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts) суд зазначає наступне.

Загальні положення та умови контрактів (General Terms and Conditions of Contracts) розміщені за посиланням http://contracts.man.co.uk, відповідно є у вільному доступі. Загальні положення та умови контрактів врегульовують порядок продажу товарів Компанії MAN Truck&Bus UK Limited невизначеному колу осіб.

Суд приходить до висновку, що зазначений аргумент митного органу не є розбіжністю в поданих документах та не впливає на визначену декларантом митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що відповідно до п.2.1 Договору надання транспортних послуг від 10.01.2022 № 4 ціна за перевезення вантажу згідно акту виконаних робіт, разом з тим вказані документи до митного оформлення не надані, суд вказує таке.

Судом встановлено, що транспортування придбаного товару відбувалося відповідно до умов договору № 4 від 10.01.2022, укладеного з ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження витрат на транспортування товару позивачем надано рахунки-фактури № № 10 від 07.04.2023, № 12 від 10.04.2023, № 11 від 10.04.2023, відповідно до яких транспортні витрати з Rotterdam, Netherlands до пункту пропуску Рава-Руська, Україна становлять 42000,00 грн.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У відповідності до приписів щодо заповнення графи 20 декларації митної вартості, встановлених Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування товарів декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Наведений перелік документів з огляду на застосовану конструкцію «можуть належати» не є вичерпним та свідчить, що витрати на транспортування товарів можуть бути підтверджені одним чи кількома документами з цього переліку або іншими наявними в декларанта документами.

Оскільки законодавством не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів, суд вважає, що надані контролюючому органу рахунки-фактури № № 10 від 07.04.2023, № 12 від 10.04.2023, № 11 від 10.04.2023 є належними та допустимими доказами розміру таких витрат.

Суд враховує доводи позивача, що на момент здійснення митного оформлення строк надання акту виконаних робіт перевізником ФОП ОСОБА_1 ще не настав, оскільки у товарно-транспортних накладних відсутні відомості щодо отримання позивачем товару (графа 24).

Відповідно, акти виконаних робіт не могли бути надані позивачем до митного оформлення.

Отже, наданими декларантом до митного органу документами підтверджуються транспорті витрати, що виключає будь-які сумніви щодо не підтвердження таких відомостей як складової митної вартості товару.

Аналізуючи доводи митного органу про те, що надані до митного оформлення копії митних декларацій країни відправлення не містять відміток митниці вивезення суд зазначає, що позивач не може впливати про процедури митного оформлення у Великій Британії. Така підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що митна декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Суд приходить до висновку, що зазначена митним органом підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо доводів митного органу про те, що інвойси № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023 містять посилання на попередні інвойси, які до митного оформлення не надані.

Як підтверджується матеріалами справи, Компанією MAN Truck&Bus UK Limited сформовано попередні інвойси № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ) на суму 13 000,00 GBP, № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_2 ) на суму 13 000,00 GBP, № від 14.03.2023 (щодо бувшого у використанні сідельного тягача MAN TGX 26.480, ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_3 ) на суму 13 000,00 GBP.

В подальшому Компанією MAN Truck&Bus UK Limited складено комерційні інвойси № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, № від 20.03.2023, які містять ідентичні відомості щодо транспортних засобів та їх вартості, які вказані в попередніх інвойсах.

Суд зазначає, що попередній інвойс існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс. Тобто це рахунок, виставлений покупцю, як документальне оформлення усних домовленостей, або оголошення ціни, обсягів поставки товару чи послуг. Після затвердження попереднього інвойсу складається комерційний інвойс.

Складення двох рахунків (попередніх інвойсів та комерційних інвойсів) не суперечить правилам міжнародної торгівлі та відповідає звичаям ділового обороту, подані інвойси не протирічать один одному, містять однакову ціну на товар.

Неподання до митного оформлення попередніх інвойсів не впливає на визначену митну вартість імпортованого товару, не є розбіжністю чи неточністю у поданих до митного оформлення документах. Крім того, суд наголошує, що попередній інвойс не передбачений ч. 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Щодо доводів митного органу про те, що поданий до митного оформлення контракт від 14.03.2023 № 13/23 містить лише підпис уповноваженої особи без розшифрування прізвища, ім`я та посади та не містить печаток продавця, при цьому подані до митного оформлення інвойси таких реквізитів не містять суд вказує таке.

Судом перевірено, що укладений між Компанією MAN Truck&Bus UK Limited та ТОВ «Партнерагро» Контракт № 13/23 від 14.03.2023 підписано уповноваженими представниками сторін: зі сторони продавця Компанії MAN Truck&Bus UK Limited Крісом Шарп (Chris Sharp); зі сторони покупця ТОВ «ПАРТНЕРАГРО» Оводюком С.О.

Кріс Шарп (Chris Sharp) є уповноваженим представником Компанії MAN Truck&Bus UK Limited, яким підписано Контракт № 13/23 від 14.03.2023 року (наявний підпис, прізвище та ініціали), а використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим.

Щодо відсутності в комерційних інвойсах підписів та печаток продавця суд вказує, що в міжнародній практиці допускається застосування рахунків (іnvoice) без підпису особи. Рахунки (іnvoice), складені нерезидентами, що подаються під час здійснення митного контролю й оформлення товарів, можуть не містити підпису.

Частиною 2 статті 7 МК України передбачено, що митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 19.06.1992 № 2479-ХІІ Україна приєдналась до Конвенції про створення Ради Митного Співробітництва 1950 року.

Рекомендаціями Ради від 16.05.1979 членам Ради та членам Організації Об`єднаних Націй або її спеціалізованим агентствам, митним або економічним Об`єднанням рекомендовано приймати комерційні рахунки, складені у будь-який спосіб, наприклад, методом одноразового запису, у випадках, коли представлення комерційного рахунку потрібне у зв`язку з митним очищенням товарів, а також утриматись від вимоги підпису для митних цілей на комерційних рахунках, представлених на підтвердження декларації на товари.

На дотримання зазначених рекомендацій звертається увага Європейською економічною комісією ООН (рекомендації СЕК ООН 1982 року № 18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» та 1983 року №6 «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку для міжнародної торгівлі»).

Рекомендацією СЕК ООН 2001 року № 18 «Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі» (переглянутою) пропонується по можливості уникати внесення від руки підписів або еквівалентних їм відміток на паперових документах (наприклад, на рахунках-фактурах).

У постанові від 16.04.2019 у справі № 815/6698/17 Верховний Суд вказав, що відсутність на специфікаціях до контракту печатки фірми-відправника, відсутності печатки та підпису відповідальної особи на інвойсі не вказують на їх недійсність, та не впливають на числові значення складових митної вартості товарів.

Отже, суд виснує, що відсутність підпису та печатки на поданому для здійснення митного контролю й оформлення товарів рахунку (іnvoice), складеному нерезидентом, не є невідповідністю в поданих до митного оформлення документах, а відтак не є підставою для відмови в митному оформленні товарів за першим методом.

Щодо доводів митного органу про те, що в гр. 44 митної декларації під кодом документа «3004» зазначений рахунок про надання транспортних послуг від 22.02.2023 № 5 та приєднаний документ рахунок-фактура від 07.04.2023 № 10.

Судом перевірено, що під час митного оформлення на підтвердження понесених витрат на транспортування сідельного тягача MAN TGX 26.480 (VIN НОМЕР_1 ), позивачем надано рахунок-фактуру № 10 від 07.04.2023, який містить інформацію щодо транспортних витрат по маршруту Rotterdam, Netherlands Україна (с. Антопіль), CMR від 03.04.2023.

Товарно-транспортною накладною від 03.04.2023 підтверджується здійснення транспортування ФОП ОСОБА_1 (графа 16) сідельного тягача MAN TGX 26.480 (ідентифікаційний номер VIN: НОМЕР_1 ).

За твердженнями позивача, під час митного оформлення брокером зазначено в гр. 44 митної декларації рахунок № 5 від 22.02.2023, однак приєднано рахунок № 10 від 07.04.2023, який стосується поставки транспортного засобу (VIN НОМЕР_1 ). Зазначена невідповідність не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення.

Щодо доводів митного органу про те, що висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23ЕД ґрунтується на пропозиціях продажу подібних транспортних засобів із числовими значеннями пробігу, які значно перевищують фактичний за даним транспортним засобом, суд вказує таке.

Суд встановив, що позивачем додатково надано до митного оформлення висновок № 332.23 ЕД судової автотоварознавчої експертизи автомобіля MAN TGX 26.480 6X2/2 BLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , складений 12.04.2023.

У відповідності до ст. 101 КАС України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Як вбачається з висновку № 332.23ЕД від 12.04.2023, він був складений та підписаний судовим експертом Картововим Юрієм Олександровичем, висновок підготовлено для подання до суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 КК України.

У висновку № 332.23 від 12.04.2023 експерт зазначив, що ринкова вартість автомобіля MAN TGX 26.480 6X2/2 BLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_12 становить 576 922,95 грн.

Посилання відповідача на розбіжності в пробігу, в також відсутності інформації щодо технічного стану порівнюваних транспортних засобів є безпідставними, не впливають на числове значення визначеної декларантом митної вартості товару.

Крім того, до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, законодавцем не включено.

Законодавець вважає висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей.

Разом з тим, суд зауважує, що поданий до митного оформлення висновок експерта від 12.04.2023 № 332.23 ЕД підтвердив, що ціна ввезеного транспортного засобу відповідає ринковим.

Відповідач в оскаржуваному рішення жодним чином не спростував правильність висновків експерта щодо визначеної ринкової ціни автомобіля.

На підтвердження ціни ввезеного товару позивачем надано до митного оформлення Контракт № 13/23 від 14 березня 2023 року, інвойс № від 14 березня 2023 року, інвойс № від 20 березня 2023 року, банківський платіжний документ від 16 березня 2023 року на суму 39 000,00 GBP.

Подані позивачем документи не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд констатує, що усі зауваження відповідача з приводу наявності у нього сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості та з приводу не підтвердження позивачем числових значень складових митної вартості є безпідставними та надуманими.

Разом з тим, що стосується інформації з бази даних ЄАІС Держмитслужби, то така взагалі не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, у графі 33 оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що цінова інформація щодо вартості аналогічного товару згідно з базами даних ЄАІС Держмитслужби є іншою, ніж зазначена позивачем у митній декларації. Наведене призвело до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів.

Поряд із тим, судом враховано, що текст спірних рішень про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. У свою чергу, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Такі доводи суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Так, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та від 17.01.2022 у справі № 520/2000/19.

Суд зазначає, що твердження відповідача про наявність у нього сумнівів є не логічними, при цьому, відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Водночас ціна, яка була фактично сплачена позивачем за товар в повній мірі підтверджена належними і допустимими доказами і відповідає домовленостям сторін договору.

Суд наголошує, що в частині 3 статті 53 МК України передбачено чіткі підстави для наявності у митного органу права вимагати надання додаткових документів, які повинні бути зазначені в графі 33 рішення про коригування митної вартості відповідно до частини 2 статті 55 МК України.

Тому, наявність саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при ухваленні рішення у даній справі.

На переконання суду відповідач не довів, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, не вказав на документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, і які подав позивач як декларант при митному оформленні товару, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, всупереч імперативної вимоги закону.

Отже, відповідно до наявних у справі доказів досліджених судом, відповідач взагалі не мав передбачених ч.3 ст.53 МК України підстав для витребування у позивача додаткових документів.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару у митних деклараціях, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що в ході розгляду справи відповідач не довів правомірності прийнятих ним рішень у спірних правовідносинах. Натомість, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що не відповідають встановленим у ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягають скасуванню як протиправні.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 гривень.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці сплачений позивачем судовий збір у розмірі 8052,00 гривень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» до Рівненської митниці Державної митної служби України задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000037/2 від 13.04.2023, № UA204000/2023/000038/2 від 14.04.2023, № UA204000/2023/000039/2 від 14.04.2023.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000055, № UA204000/2023/000056, № UA204000/2023/000057.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнерагро» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України судовий збір у розмірі 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРТНЕРАГРО" (вул.К.Любомирського,4-а,м.Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 38892443)

Відповідач - Рівненська митниця Державної митної служби України (вул. Соборна, 104,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.Є. Махаринець