Справа № 160/23714/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ Дніпропетровської області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із ч.3 ст.114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на шахті "Західно-Донбаська" ВАТ "ЛХК Павлоградвугілля" з 26.01.1998 року по 06.03.1998 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем під землею та повторно розглянути його заяву від 06.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням кратності - із зарахуванням до кожного повного року роботи підземним горноробочим очисного забою з повним робочим днем в шахті за 1 рік 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач-1 своїм рішенням від 13.07.2023 року вказав, що позивача пільговий стаж складає 24 років 02 місяці 13 днів, що недостатньо для призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З розрахунком пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах як шахтаря позивач не згоден, оскільки згідно із роздруківкою РС-право до рішення про відмову у призначенні йому пенсії, відповідачем-1 не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком 1 період роботи з 26.01.1998 р. по 06.03.1998 р. на посаді учня гірничого підземного з повним робочим днем під землею. А вказаний період зараховано до страхового стажу як період навчання за фахом, та не зараховано стаж роботи на посаді підземного горнорабочого очисного забою з повним робочим днем в шахті відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, за яким, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно із ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього. Зокрема, кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці. Відповідно до спірного рішення відповідач визнає, що позивача пільговий стаж саме на провідних професіях за Списком № 1 - 12 років 3 місяці 27 днів, замість 15 років 11 місяців, не рахуючи його період роботи горноробочим очисного забою в шахті у провідну професію. Пільговий стаж на підземних роботах за списком робіт і професій, затверджених постановою КМУ № 202 складає - 24 роки 02 місяці 13 днів. Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідачів, викладену у відзивах на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 06.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Спірним рішенням встановлено, що страховий стаж позивача з урахуванням кратності становить 45 років 04 місяці 16 днів. Стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах за списком робіт і професій становить 24 роки 02 місяці 03 дні, в т.ч. на провідних професіях 12 років 03 місяці 27 днів. Згідно наданих документів до пільгового стажу зараховані всі періоди. Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 13.04.1994 р. по 01.12.1995 р. зазначений в дублікаті його трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 12.06.2000 року, оскільки відсутні документи про підтвердження стажу з попереднього місця роботи до дати заповнення дубліката, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
29.08.2023 року позивач вдруге звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням встановлено, що стаж позивача з урахуванням додаткових років за роботу за Списком №1 становить 45 років 07 місяців 16 днів. Відповідно до наданих документів до пільгового стажу зараховані всі періоди. Згідно із наданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 13.04.1994 р. по 01.12.1995 р. згідно із дублікатом трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення 12.06.2000 року.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-ІV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202.

Статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова КМУ № 637 від 12.08.1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно із пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Відповідно до записів дублікату трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 за спірний період наявні наступні записи:

- запис № 5 - 19.01.1998 року прийнятий учнем горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті (наказ 9к від 16.01.1998 року);

- запис № 6 - 10.03.1998 року переведено підземним горноробочим 2 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 39к від 10.03.1998 року).

Як зазначає відповідач-1 в оскаржуваному рішенні № 24 від 13.07.2023 року, пенсійним органом до пільгового стажу зараховано всі періоди.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно із довідкою форми РС-право, навчання позивача у спірному періоді зараховано як навчання за фахом, тоді як серед пільгового стажу такий період відсутній, тобто відповідач не зарахував до пільгового стажу період навчання позивача з 26.01.1998 року по 06.03.1998 року

Згідно із п."д" ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Оскільки, відповідно до запису № 5 у трудовій книжці позивача, у спірний період останній працював учнем горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті, а крім того, після закінчення навчання переведений підземним горноробочим 2 розряду з повним робочим днем в шахті, відповідно до запису № 6 в трудовій книжці, наявні підстави для зарахування часу навчання до пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 24 від 13.07.2023 року про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Отже, підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із ч.3 ст.114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на шахті "Західно-Донбаська" ВАТ "ЛХК Павлоградвугілля" з 26.01.1998 року по 06.03.1998 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем під землею.

Щодо зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву від 06.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням кратності - із зарахуванням до кожного повного року роботи підземним горноробочим очисного забою з повним робочим днем в шахті за 1 рік 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд виходить з такого.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно зі ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Таким чином, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 р. № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Однак, частиною шостою статті 56 Закону № 1788-XI зазначено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статтей 13, 14 (…) цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

На підставі статті 14 Закону № 1788-XI працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля (…) за списком робіт і професій, затверджуваним КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники (…) за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років (…)

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків (…) за кожен повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону №1058-ІV, знижується на 1 рік.

Аналогічні приписи містить і ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV.

Таким чином, зміст положень статті 14, частини шостої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у постанові 18.07.2019 у справі № 826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 р. за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 р. викладено Верховним Судом в постанові від 08.07.2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058-ІV, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд вважає посилання позивача на обов`язковість їх застосування є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08.07.2021 р. у справі № 212/1743/17-а, від 26.10.2022 р. у справі № 200/591/19-а, відповідно до якого зазначено, що у роз`ясненнях Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого ст.14 та ч.6 ст.56 Закону № 1788-ХІІ.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З огляду на приписи розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління ПФУ у Вінницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення № 24 від 13.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії позивачу. В свою чергу Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснило лише направлення позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте відповідачем-1.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно із ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Крім того, статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву від 06.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із ч.3 ст.114 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи на шахті "Західно-Донбаська" ВАТ "ЛХК Павлоградвугілля" з 26.01.1998 року по 06.03.1998 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем під землею, та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви позивачу слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 536,80 грн. (1 073,60 грн. : 2) з бюджетних асигнувань відповідача-1.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 24 від 13.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно із ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи на шахті «Західно-Донбаська» ВАТ «ЛХК Павлоградвугілля» з 26.01.1998 року по 06.03.1998 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем під землею, та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, Вінницька область, 21100, код ЄДРПОУ 1332240) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма