Справа № 380/5105/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5105/21
У Х В А Л А

з питань відводу

28 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в порядку письмового провадження, у м. Львові заяву позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (місцезнаходження: вул.Кривоноса, 6, м.Львів, 79008, ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові Ляшка Р.В. від 19 лютого 2021 року № 55-ос «Про звільнення ОСОБА_1 », а саме щодо звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з 01 березня 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з 02.03.2021;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2021р. у зв`язку із незаконним звільненням з роботи;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - залишено без розгляду.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 20.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 про залишення позовної заяви без розгляду суду у справі №380/5105/21 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.10.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року, а справу направлено для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

06.11.2023 вказана справа надійшла до Львівського окружного адміністративного суду та передана судді Братичак У.В. відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Ухвалою судді від 13.11.2023 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

27.11.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про відвід судді у цій справі. Вказана заява обґрунтована тим, що 27.09.2021 ним було заявлено клопотання про застосування заходів процесуального примусу. Проте, протокольною ухвалою суду в задоволені даного клопотання безпідставно було відмовлено. 13.10.2021 ним було заявлено клопотання про застосування заходів процесуального примусу, яке в судовому засіданні 18.10.2021 розглянуто та в задоволенні відмовлено. 13.10.2021 ним було заявлено клопотання про повторне витребування доказів, які без поважних причин не надано, однак у судовому засіданні 18.10.2021, в задоволенні такого також відмолено. 15.11.2021 позивачем заявлено клопотання про визнання недопустимими, не взяття до уваги та неприйняття до розгляду судом доказів, в порядку ст. ст. 74,79 КАС України, проте в судовому засіданні 28.02.2022, в задоволенні зазначеного клопотання відмовлено. 28.02.2022 в судовому засіданні суддею також проігноровано клопотання позивача про не долучення до матеріалів справи та неприйняття до розгляду «науково-практичного висновку на запит в.о. Директора Державного бюро розслідувань від 02.09.2020 року « 10-11-01-19862». Вважає, що суддею безпідставно та невмотивовано відмовлено в задоволенні вищевказаних клопотань.

Окрім цього, позивач вказує, що 28.06.2022 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду його позовну заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди - залишено без розгляду. Оскільки вказану ухвалу скасовано Верховним Судом, вважає, що суддя допустила навмисне порушення процесуального закону, тому є упередженою та повинна бути відведена від розгляду даної справи.

Зазначає, також що суддею проігноровано розумні строки розгляду даної справи.

Розглядаючи вищевказану заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 КАС України, згідно з ч.ч.1-3 якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

У відповідності до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Проаналізувавши викладені в заяві позивача доводи, суд приходить висновку, що такі обставини, як відмова суду в задоволенні його клопотань, виникли задовго до поданої ним заяви про відвід та були відомі позивачу. Окрім цього, наведені позивачем підстави для відводу стосуються процесуальних дій судді, носять оціночний характер і не можуть слугувати доказами упередженості судді при розгляді адміністративної справи №380/5105/21.

Крім цього, вказана заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Братичак У.В. у розгляді цієї справи відповідно до ст.36 КАС України.

При вирішенні питання про відвід судді суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» від 17.07.1997, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його/її безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

При вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезсторонньою, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» від 07.08.1996).

Отже, позиція судді при вирішенні процесуальних питань під час розгляду справи та незгода сторони з такими рішеннями, самі по собі не є свідченням упередженості судді та не може бути підставою для відводу головуючого у справі.

Таким чином, проаналізувавши викладені в заяві позивача про відвід судді доводи, суд доходить висновку, що такі стосуються виключно процесуальних рішень судді, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Братичак У.В., питання про відвід судді відповідно до частини 4 статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву позивача про відвід судді Братичак У.В. від 27.11.2023 (вх. №22666ел) у справі №380/5105/21 визнати необґрунтованою.

Заяву позивача про відвід судді Братичак У.В. від 27.11.2023 (вх. №22666ел) передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду, в порядку, передбаченому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна