Справа № 500/5374/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5374/23

28 листопада 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області, у якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував самостійно задекларовані згідно 10-ти податкових декларацій у 2021-му, 2022-му та 2023-му звітних роках за відповідні податкові періоди суми податкового зобов`язання з єдиного податку, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою від 28.08.2023 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження отримано відповідачем, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф. 119 (арк. справи 30).

05.10.2023 представником відповідача адвокатом Яворським А.В. подано клопотання про ознайомлення з матеріалами судової справи (арк. справи 31).

У встановлений судом строк відповідач (його представник) відзиву на позовну заяву не подав, із клопотанням про продовження процесуального строку на його подання до суду не звертався.

Суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Яворського А.В. про розгляд даної судової справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 27.11.2023 суд закрив провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення податкового боргу по платежу єдиний податок з фізичних осіб на суму 6347 (шість тисяч триста сорок сім) гривень 00коп.

Інших заяв, в тому числі по суді справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статі 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

З матеріалів справи слідує, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстрований як суб`єкт господарювання та перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як платник єдиного податку третьої групи.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що останній станом на 28.07.2023 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені самостійно задекларовані суми податкового зобов`язання з єдиного податку за 2021, 2022 та 2023 звітні роки, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму в розмірі 115879,00грн (частково сплачено після відкриття провадження у даній справі 16.10.2023 в розмірі 6347,00грн).

Так, заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб виникла згідно у зв`язку з несплатою узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно згідно податкових декларацій (арк. справи 16-21), а саме:

податкової декларації платника єдиному податку - фізичної особи - підприємця № від 12.01.2022 за 2021рік в сумі 197500,00грн, однак враховуючи переплату 40620,00грн та самостійну сплату в сумі 69872,00грн, - заборгованість становить 87008,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку - фізичної особи - підприємця № від 04.05.2022 за І квартал 2022 року в сумі 5228,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 20.06.2022 за 5 місяць 2022року в сумі 4100,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 20.10.2022 за 9 місяць 2022року в сумі 2060,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 02.12.2022 за 11 місяць 2022року в сумі 1020,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 06.02.2023 за 1 місяць 2023 року в сумі 2120,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 03.03.2023 за 2 місяць 2023 року в сумі 2060,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 03.04.2023 за 3 місяць 2023 року в сумі 4120,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 03.05.2023 за 4 місяць 2023 року в сумі 3,00грн;

податкової декларації платника єдиному податку третьої групи на період дії воєнного, надзвичайного стану в Україні № від 01.06.2023 (уточнюючої) за 12 місяць 2022 року в сумі 8160,00грн.

Окрім податкових декларацій, заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу ФОП ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу від 28.07.2023 (арк. справи 10), розрахунком заборгованості (арк. справи 11-12), світлокопіями інтегрованої картки платника податку по платежу «єдиний податок з фізичних осіб» (арк. справи 22-23), а також не спростовується відповідачем.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. При цьому, виконанням податкового обов`язку згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що позивач є платником єдиного податку третьої групи.

Згідно пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є квартал.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, податкові декларації подаються на базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Водночас, варто зазначити, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" №2142-IX від 24.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України до Податкового кодексу України внесено ряд змін, в тому числі стосовно особливостей адміністрування єдиного податку.

Так, зокрема, відповідно до підпункту 9.4 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, з 01 квітня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану на території України відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, встановлюється у розмірі 2 відсотків доходу, визначеного у відповідності до статті 292 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 9.7 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України для подання податкової декларації.

Згідно з абзацом першим підпункту 9.7 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для місячного податкового (звітного) періоду, крім випадків передбачених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Податкові декларації за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) подаються протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 49.18 статті 49 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем подано до контролюючого органу 10 податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи, в тому числі за формою «на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні».

Загальна сума самостійно задекларованого відповідачем грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку та не сплаченого у визначенні законом строки станом на 28.07.2023 становила 115879,00грн, однак 16.10.2023 сплачено відповідачем в частині 6347,00грн згідно платіжного доручення №24, що підтверджено інтегрованою карткою платника податків (судом закрито провадження у цій частині позовних вимог).

Таким чином, шляхом подання відповідних податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця, відповідач самостійно визначив та узгодив податкове зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 109532,00грн.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з єдиного податку на загальну суму 109532,00грн та є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 Податкового кодексу України відповідачу була надіслана податкова вимога форми «Ф» №0-1900 від 28.03.2023 (арк. справи 12), яку надіслано рекомендованим листом з повідомлення про вручення (арк. справи 15).

Суд встановив, що з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 Податкового кодексу України, зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 109532,00грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3, 95.4 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 109532 (сто дев`ять тисяч п`ятсот тридцять дві) гривні 00коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003, );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.