Справа № 580/6782/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року справа № 580/6782/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Військова частина НОМЕР_2 про визнання незаконним та скасування наказу,

встановив:

01 серпня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 ;

2) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення певних дій, а саме призначати ОСОБА_1 на будь-які посади у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй частинах без згоди ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 21.07.2023 її ознайомили з п. 2 наказу 19.07.2023 №82-РС про призначення її головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 . Позивач не погоджується з таким наказом відповідача, оскільки її перевили на службу до іншої частини на рівнозначну посаду без врахування фаху і досвіду роботи з порушенням Положення про проходження військової служби в ЗСУ , затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби в ЗСУ, затвердженої наказом МОУ від 10.04.2009 № 170. Також командир військової частини НОМЕР_2 не звертався до командира військової частини НОМЕР_1 із передбаченим Інструкцією №170 та Положенням №1153/2008 відповідним поданням про звільнення/переведення та не подав її в Плані переміщення військовослужбовців, щоб надалі вона продовжувала службу у військовій частині НОМЕР_3 . Крім того, позивач зазначила, що командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 , умисно з метою помсти за наявності на те повноважень вчиняє її переслідування, як викривача корупційних дій. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду надійшов відзив відповідача з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що військова частина НОМЕР_2 (окремий батальйон) та військова частина НОМЕР_3 (окремий батальйон) підпорядковуються та входять до складу військової частини НОМЕР_1 (окрема бригада Сил територіальної оборони Збройних Сил України в Черкаській області). Також військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_3 знаходяться на повному забезпеченні (в тому числі кадровому та фінансовому) військової частини НОМЕР_1 . Крім того, на виконання вимог бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.05.2023 № 14945/ЗПУ-2, військова частина НОМЕР_2 з 28.05.2023 до окремого розпорядження на невизначений термін вибула в район виконання бойових завдань за призначенням (Донецька область). Відповідач зазначив, що прийняття рішення командиром військової частини НОМЕР_1 , а саме видання Наказу по особовому складу від 19.07,2023 N9 82-РС, яким, відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, сержанта ОСОБА_1 , переміщено на рівнозначну посаду - головного сержанта - командира гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 , повністю виконано в межах компетенції, відповідає дисциплінарній владі командира бригади, за своїм змістом відповідає принципам будівництва і керівництва Збройними Силами України, та не суперечить чинному законодавству та не містить взаємозв`язку із зазначеним позивачкою статусом викривача, захист яким гарантовано державою, а навпаки, з огляду на зазначені обставини, виданий в інтересах військової частини НОМЕР_2 , тому позовні вимоги сержанта ОСОБА_1 - підлягають до відмови у задоволенні в повному обсязі.

Позивачка надала до суду відповідь на відзив, в якому просить відхилити усі наведені відповідачем у відзиві пояснення, міркування та аргументи, а позов задовольнити в повному обсязі.

Третя особа надала до суду пояснення в яких зазначила, що зважаючи на складну ситуацію, що склалася в військовій частині НОМЕР_2 , яка сприяла виникненню соціальної напруги у військовій частині, погіршенню взаємовідносин в колективі, зниженню морально-психологічного стану військовослужбовців, що мало вплив на бойову спроможність військової частини, командиром військової частини НОМЕР_1 в межах повноважень та наданій дисциплінарній владі було прийняте правильне та закономірне рішення щодо переміщення сержанта ОСОБА_1 до іншого військового підрозділу.

Позивачем надано до суду заперечення на пояснення третьої особи, в яких зазначила, що особа, яка подала вказані пояснення є упередженою по відношенню до неї, вдалась до створення штучних доказів та просить суд сприймати їх критично.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3.1. наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.06.2023 №109 сержанта ОСОБА_1 , з 18.05.2023 призначено головним сержантом-командиром 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.05.2023 №109 сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-командира 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , з 18 травня 2023 року допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою офіцера групи цивільно-військового співробітництва військової частини НОМЕР_2 , прийняла цю посаду і приступила до виконання службових обов`язків за цією посадою.

19.05.2023 за рапортом позивача з військової частини де вона проходить службу до військової частини вищого рівня (ВЧ НОМЕР_1 )) направлено пакет документів для вирішення питання щодо призначення її на посаду офіцера групи цивільно-військового співробітництва військової частини НОМЕР_2 з одночасним присвоєнням в порядку переатестації військового звання «старший лейтенант».

Опрацювавши цей пакет документів та доповнивши його додатковими документами за підписом командира частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , подання щодо призначення позивача на посаду офіцера групи цивільно- військового співробітництва військової частини НОМЕР_2 з військової частини НОМЕР_1 спрямували до регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

21.07.2023 позивача ознайомили з п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС про призначення її головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 (призначається на рівнозначну посаду для більш доцільного використання).

Вважаючи пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина 13 статті 6 Закону №2232-XII).

Відповідно до пунктів 110, 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення №1153/2008, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:

- між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування;

- між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України;

- між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.

Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.

Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.

Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.

Військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно з пунктом 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

за сімейними обставинами - на особисте прохання;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;

у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;

у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців в особливий період проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України. У разі подання документів щодо подальшого службового використання, нагородження чи присвоєння чергових військових звань військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, на них складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.8 Інструкції №333 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) ця Інструкція визначає:

- організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах;

- завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення;

- обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу;

- порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період;

- порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.

Зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:

для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця;

для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу.

До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин.

Із матеріалів справи вбачається, що військова частина НОМЕР_2 (окремий батальйон) та військова частина НОМЕР_3 (окремий батальйон) підпорядковуються та входять до складу військової частини НОМЕР_1 (окрема бригада Сил територіальної оборони Збройних Сил України в Черкаській області). Також військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_3 знаходяться на повному забезпеченні (в тому числі кадровому та фінансовому) військової частини НОМЕР_1

Судом встановлено, що позивачка з 24.02.2022 по 09.02.2023 проходила службу на посаді штаб-сержанта 3 категорії групи персоналу військової частини НОМЕР_4 ; з 10.02.2023 по 07.05.2023 на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_2 ; з 17.05.2023 по 19.07.2023 головний сержант командир гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, але наказом командира в/ч НОМЕР_5 від 18.05.2023 № 109 допущена до тво за вакантною посадою офіцера групи цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_5 , посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою .

19.05.2023 позивачка написала Рапорт вх. 1280 від 19.07.23 до командира в/ч НОМЕР_5 з клопотанням про призначення її на вищу посаду офіцера групи цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_5 , ВОС- 8504003, ШПК «Старший лейтенант», тарифний розряд 15 з одночасним присвоєнням військовослужбовцю офіцерського звання, шляхом переатестації «Старший лейтенант» у відповідності до пунктів 71 та 72 «Положення про проходження громадянам України військової служби у ЗСУ» та підписати з нею Контракт про проходження служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу строком до оголошення рішення Президента України про демобілізацію. В той же день 19.05.2023 командир в/ч НОМЕР_5 звернувся із Рапортом до командира в/ч НОМЕР_6 з клопотанням по суті Рапорта позивачки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19 липня 2023 року № 82-РС позивачку ОСОБА_1 призначено головним сержантом командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_7 . В даному наказі зазначено. що призначається на рівнозначну посаду для більш доцільного використання з шпк «старший сержант» на шпк «старший сержант».

Суд зауважує, що позивачку призначено на спірну посаду відповідно до абзацу 3 підпункту 2 пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженого Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення), тобто для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця, якого від позивачки не надходило.

Натомість, суд погоджується з аргументами позивачки, що в спірному наказі зазначено мета призначення - «для більш доцільного використання», але не враховано далі норму «..за фахом чи досвідом роботи», тобто призначення на рівнозначну посаду відбулося не в законний спосіб, оскільки доцільне використання нерозривно пов`язане із досвідом роботи чи фахом.

Суд враховує, що позивачка ОСОБА_1 має вищу юридичну освіту, у 2004 році закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка за спеціальністю «правознавство», кваліфікація «юрист» (а.с. 20), має науковий ступінь кандидата юридичних наук з 2019 року( а.с.21), має класний чин радника юстиції (наказ Генерального прокурора України № 229к від 28.02.2012 ( а.с. 22).

Із аналізу записів у трудовій книжці позивачки слідує, що остання з 2002 по 2014 роки, у 2017 році працювала в органах прокуратури, Генеральній прокуратурі України.

Із записів військового квитка серія НОМЕР_8 вбачається, що 24.02.2022 позивачка призвана до лав ЗСУ, 05 березня 2022 року прийняла Військову Присягу.

З перших днів повномасштабного вторгнення перебувала на посаді штаб сержанта 3 категорії групи персоналу в/ч НОМЕР_9 .

З 10.02.2023 по 05.05.2023 позивачка несла службу на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 3.1 Наказу № 109 від 18.05.2023 в/ч НОМЕР_2 ( а.с. 15) позивачку призначено головним сержантом-командиром гранатометного відділення взводу вогневої підтримки в/ч НОМЕР_2 .

Натомість, відповідно до пункту 4 вищезазначеного наказу № 109 ( а.с.16) позивачку допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою офіцера групи цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_2 , і вважати такою, що з 18.05.2023 справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків.

Суд зауважує, що позивачка не мала досвіду керівної роботи гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки чи керування протитанковим відділенням протитанкового взводу роти вогневої підтримки, не мала практичних навиків вогневої підготовки, адже мала досвід роботи з персоналом, досвід роботи служби охорони державної таємниці та досвід роботи цивільно-військового співробітництва.

Відповідно до пункту 83 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженого Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду".

Позивачку призначили на нову спірну посаду з переведенням в іншу військову частину без врахування фаху і досвіду роботи на попередніх посадах, та без належної підготовки за новою спеціальністю, яка потребує спеціальних знань, знань тактико-технічних характеристик і норм обслуговування гранатомета, прицільних пристосувань, механізмів заряджання і наведення тощо та практичних навиків вогневої підготовки.

Далі, пунктом 1.5 Інструкції 170 передбачено, що для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: 1) Подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16): на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу щодо: призначення на посади; переміщення; звільнення з військової служби; залишення на військовій службі понад граничний вік.

Відповідно до п. 4.11 Реалізація Плану переміщення на посади і Резерву для просування по службі, а також призначення і переміщення військовослужбовців здійснюється: протягом квітня-травня - для комплектування посад, які вивільнилися з початку навчального року, виконання висновків атестування щодо призначення на нижчі посади, а також для вивільнення посад для розміщення випускників військових навчальних закладів; протягом жовтня-листопада - для комплектування посад і підрозділів до нового навчального року; протягом року - у разі проведення організаційних заходів, настання особливого періоду, а також за станом здоров`я або сімейними обставинами військовослужбовця.

Підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є: на рівнозначні посади - витяг із Плану переміщення на посади або у разі здійснення не запланованого переміщення подання.

У Додатку 20 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 4.11 розділу IV) зазначений Перелік документів, що подаються з Поданням до призначення і переміщення військовослужбовців. При поданні до призначення і переміщення військовослужбовця подаються документи. На рівнозначні посади за підставами: ..3.. Для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи: копія рапорту військовослужбовця про згоду із призначенням; копія оцінної картки (службової характеристики).

Організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад), установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), органі управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), бригадах, полках, окремих батальйонах, підрозділах охорони, органах забезпечення, навчальному центрі, закладах, підприємствах та установах, що входять до складу Держспецтрансслужби, затверджена Наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 № 280, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 р. за № 1407/38743 (далі Інструкція з організації обліку особового складу). Облік особового складу повинен бути безперервним, своєчасним і повним, вестися постійно за будь-яких умов діяльності військ (сил) за формами і правилами, установленими цією Інструкцією, достовірно відображати існуючу штатну і спискову чисельність особового складу, а також кількісні і якісні зміни, що відбуваються, як в цілому щодо особового складу, так і персонально стосовно кожного військовослужбовця або працівника ( п. 3 Інструкція з організації обліку особового складу).

Враховуючи вищезазначені нормативно-правові акти, які регулюють порядок проходження військової служби і організацію обліку особового складу у військових частинах, суд наголошує, що алгоритм дій призначення (вибуття/прибуття) позивачки на спірну посаду відповідачем порушений, а саме: відсутній належний План переміщення або Подання, рапорт позивачки про згоду на переміщення, не врахований фах позивачки і її досвід роботи, відсутній припис командира в/ч про вибуття у розпорядження в іншу вч для подальшого проходження військової служби, накази командира по стройовій частині про виключення зі списків особового складу і відповідно наказ про включення до списків особового складу тощо . Дані документи не містять ряд обов`язкових даних, тобто реквізитів, які передбачені Інструкцією з діловодства в ЗСУ, без яких вони не можуть бути підставою для обліку й не мають юридичної сили, та не є належним доказом в розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що відзив та пояснення третьої особи не містять жодного спростування чи заперечення щодо підстав та предмету позову, відповідачем не надано жодного належного доказу, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність чи відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, встановити дійсні обставини справи, які входять до предмету доказування.

Суд не бере до уваги: рапорти військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 , доданих до пояснення в/ч НОМЕР_2 , пояснення ОСОБА_4 , доданого до відзиву в/ч НОМЕР_1 , оскільки вони оформлені в порушення Інструкції з діловодства в ЗСУ, затвердженої наказом Генерального штабу ЗСУ від 07.04.2017 № 124, не обгрунтовують відзив і не спростовують обставини позову, не були підставою для прийняття оскаржуваного наказу, натомість несуть емоційне навантаження щодо морально-психологічного портрету позивачки, не маючи на те жодних повноважень, тим самим занижуючи власну репутацію і репутацію військової частини в цілому.

Знаково, що позивачка не притягувалася до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної відповідальності, службових розслідувань відносно неї не проводилося, що не заперечується сторонами.

Натомість позивачка відзначена почесним знаком Головнокомандувача ЗСУ «Золотий Хрест» (наказ Головнокомандувача ЗСУ від 16.03.2023 № 542).

Наявність статусу викривача у позивачки надає особі особливого імунітету викривача в розумінні Закону України « Про запобігання корупції». Національним агенством з питань запобігання корупції повідомлено у клопотанні від 24.11.2023 про проведення перевірки щодо можливого порушення трудових прав ОСОБА_1 , як викривача, а також дотримання командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 законодавства з питань захисту викривачів.

Суд зауважує, що вищенаведені мотиви описової частини даного рішення є самостійною (окремою) підставою для задоволення позовних вимог в частині щодо протиправності та скасування спірного наказу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

Щодо позовних вимог зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення певних дій, а саме призначати ОСОБА_1 на будь-які посади у військовій частині НОМЕР_1 та підпорядкованих їй частинах без згоди ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. А відтак, суд не вправі вирішувати позовні вимоги, які заявлені на майбутнє, та не спрямовані на захист і відновлення вже порушених прав позивача.

Відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 2005.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, вищевказана позовна вимога не підлягає захисту судом і у її задоволенні слід відмовити у зв`язку з передчасністю її заявленням.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.07.2023 №82-РС щодо призначення ОСОБА_1 головним сержантом-командиром протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО