Справа № 200/3855/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року Справа№200/3855/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій державного/приватного виконавця протиправними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач просив суд: 1) визнати протиправною дію (рішення) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни, що полягало у винесенні постанови від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3; 2) скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3; 3) визнати щодо вимог частини першої статті 63 Закону України № 1404-VIII протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни; 4) зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альону Ігорівну розглянути питання щодо прийняття постанови про накладення штрафу на боржника в виконавчому провадженні № НОМЕР_3 - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, по справі № 200/3363/21-а в частині негайного поновлення на посаді ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 липня 2022 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альоною Ігорівною прийнято постанову про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритого на підставі виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду № 200/3363/21-а про поновлення ОСОБА_1 на роботі в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті краматорську, на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 02 березня 2021 року.

Отже, позивач вважає, що вищевказана постанова, прийнята з порушенням діючого законодавства та є такою, що порушує його права, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 03 жовтня 2022 року, зупинено провадження в адміністративній справі № 200/3885/22 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій державного/приватного виконавця протиправними до припинення або скасування періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Ухвалою від 08 листопада 2023 року, поновлено провадження в адміністративній справі № 200/3855/22 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій державного/приватного виконавця протиправними.

Ухвалою від 17 листопада 2023 року, замінено первинного відповідача у справі № 200/3855/22, з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на його правонаступника - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Позивач уточнив свої позовні вимоги, просив суд: 1) визнати протиправним дію (рішення) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни, що полягало у винесенні постанови від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3; 2) скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3; 3) визнати щодо вимог частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни; 4) зобов`язати посадову особу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , (Донецька область, місто Краматорськ, бул. Машинобудівників, б. 32, 84313), розглянути питання щодо прийняття постанови про накладання штрафу на боржника в виконавчому провадженні № НОМЕР_3 - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Код (вул. Героїв України, 21, місто Краматорськ, Донецька область, 84301), в зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, по справі №200/3363/21-а частині негайного поновлення на посаді ОСОБА_1 .

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник первинного відповідача (відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав суду відзив на позову заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є рішеннями немайнового характеру, виконання яких регулює розділ 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Всі заходи примусового характеру для цієї категорії рішень передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» та були проведені відповідно до вимог законодавства.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачає, що: за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження; у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вказував на те, що на законодавчому рівні не закріплено повний перелік підстав за якими державний виконавець повинен встановити поважність або не поважність причини невиконання боржником рішення суду.

Відповідачем також вказано, про те, що державними виконавцями дуже ретельно розглядається наявність підстав для винесення постанови про накладення штрафу, так як у разі скасування судом вищевказаної постанови, з відділу стягується судовий збір, що в свою чергу призводить до спричиненню збитків державі.

Також у разі стягнення коштів з боржника за постановою про накладення штрафу (у разі подальшого скасування її судом), передбачена складна та довга процедура повернення цих коштів, так як за вищезазначеною постановою кошти потрапляють до державного бюджету.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) також зазначав, що на момент розгляду справи рішення суду на підставі якого відкрито виконавче провадження - скасовано, АСВП № НОМЕР_3 закінчено, а постанова державного виконавця, яка оскаржується позивачем, було винесена 13 липня 2022 року, а саме під час провадження в країні воєнного стану.

З огляду на вищевикладене просив суд відмовити ОСОБА_3 , у задоволенні його позовних вимог, а розгляд справи проводити без представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, був належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом не скористувався та не надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь - якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, на підставі ст. 205 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 200/3363/21-а: визнано протиправним та скасувано наказ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, від 26 лютого 2021 року № 44-ос «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на роботі в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 02 березня 2021 року; стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 02 березня по 16 листопада 2021 року в сумі 563797 (п`ятсот шістдесят три тисячі сімсот дев`яносто сім) гривень 78 копійок.

16 листопада 2021 року, на підставі вказаного рішення позивачу були видані виконавчі листи.

12 січня 2022 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альоною Ігорівною, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа № 200/3363/21-а, який виданий 16.11.021 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті краматорську, на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з 02 березня 2021 року.

08 лютого 2022 року на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надійшов лист від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (далі-управління) за вих. № 13-11-1504 від 01.02.2022 року, в якому боржник повідомив, що 18.01.2022 року управління звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 16.11.2021. До вищезазначеного листа Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, надало копію листа Донецького окружного адміністративного суду, в якому було зазначено, що 13.01.2022 року адміністративна справа № 200/3363/21-а надіслана до Першого апеляційного адміністративного суду. Після прийняття рішення судом апеляційної інстанції та повернення зазначеної адміністративної справи на адресу суду, заява про відстрочення виконання судового рішення буде розглянута.

11 лютого 2022 року державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій, копії якої, в порядку, передбаченому ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та направлена сторонам виконавчого провадження.

22 лютого 2022 року, Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, відповідачем була направлена вимога для надання ним документального підтвердження виконання вимог виконавчого листа.

Як зазначав представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у своєму відзиві, 31 травня 2022 року державному виконавцю зателефонувала представниця боржника та повідомила, що рішення суду не виконано, так як досі не відбувся розгляд справи апеляційної інстанції, що в свою чергу унеможливлює розгляд заяви про відстрочення. Також представницею боржника надані актуальні засоби зв`язку, так як починаючи з 24 лютого 2022 року, доступ до офіційної електронної пошти боржником було втрачено.

13 червня 2022, відповідачем на електронну пошту боржника () була направлена вимога для надання ним документального підтвердження виконання вимог виконавчого листа.

Від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, надійшла відповідь, в якій останній просив відкласти проведення виконавчих дій, так як рішення суду не мають можливості виконати, а також судом не розглянута заява про відстрочення виконання рішення суду.

30 червня 2022 державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій, та направлена сторонам виконавчого провадження.

01 липня 2022 року на електронну пошту Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську () була направлена вимога для надання ним документального підтвердження виконання вимог виконавчого листа.

13 липня 2022 року, державним виконавцем була винесена спірна постанова про відкладення проведення виконавчих дій ВП № НОМЕР_3.

02 серпня 2022 року до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надійшов лист від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яким останній повідомив, що 28.07.2022 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ТУ ДБР у м. Краматорську задоволено, рішення суду на підставі якого виданий виконавчий документ - скасовано.

Враховуючи вищезазначене, 02 серпня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3, відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд 30 травня 2023 року прийняв остаточне рішення у адміністративній справі № 200/3363/21-а, ухвалив Постанову якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено - постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року скасовано, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року залишено в силі.

Тобто зазначене судове рішення у справі № 200/3363/21-а, остаточно вказує, що позивач повинен був негайно поновлений на роботі, без будь яких зайвих зволікань, що підтверджує протиправність рішень відповідача.

Отже, спірним питанням даної справи є законність дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесенні постанови від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 та не накладання штрафу на Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, по справі № 200/3363/21-а в частині негайного поновлення на посаді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши нормативно-правові акти, до сфери регулювання яких відносяться спірні правовідносини, при вирішенні спірних правовідносин суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої ст .3 Закону України «Про виконавче провадження» вказано про те, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою ст. 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Разом з тим, в постанові від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 не зазначено про обставини, які позбавили ТУ ДБР у м. Краматорську можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», та не зазначено, якими саме правами боржник був позбавлений можливості скористатися, і якою саме нормою Закону України «Про виконавче провадження» ці права боржника передбачено.

В той же час, суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2022 року по справі № 200/3363/21-а, в частині поновлення на посаді виконується негайно. Відповідач, як орган, що призначений в тому числі для забезпечення виконання такого рішення суду, не повинен приймати процесуальні документи за відсутності на це підстав, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження, тобто на третій робочий день після 12.01.2022, що державним виконавцем не було виконано.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відкладення проведення виконавчих дій передбачено лише за наявності обставин, що перешкоджають поновленню ОСОБА_1 на роботі в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на посаді заступника начальника Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Враховуючи викладене, та той факт, що виконавцем не надано жодної аргументованої причини щодо необхідності відкладення проведення виконавчих дій, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни, була прийнята із порушенням діючого законодавства, а отже є протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Суд також вказує, що спірна постанова порушує права позивача на працю, які закріплені в Конституції України.

Такої самої позиції дотримується й Верховний Суд, яку виклав у Постанові від 05.04.2022 року у справі № 638/12278/15-ц.

Щодо позовної заяви ОСОБА_1 про зобов`язання посадової особи відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, розглянути питання щодо прийняття постанови про накладання штрафу на боржника в виконавчому провадженні № НОМЕР_3 - Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Код (вул. Героїв України, 21, місто Краматорськ, Донецька область, 84301), в зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, по справі № 200/3363/21-а частині негайного поновлення на посаді ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження»

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За правилами пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною третьою статті 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що прийняття постанов відноситься до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 року та від 22.01.2020 року у справах № 1640/2594/18 та № 826/9749/17 відповідно.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прийняття постанови про накладання штрафу на боржника в виконавчому провадженні відноситься до дискреційних повноважень державного виконавця, а також є передчасною, тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє у їх задоволенні.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідачем не надано жодного доказу, щодо виконання зазначеної норми, а отже, суд вважає цю позовну вимогу, такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій державного/приватного виконавця протиправними, є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн. (квитанція № 45415 від 20.07.2022 року на суму 199,00 грн., квитанція № 20733 від 13.07.2022 року на суму 793,92 грн.)

Враховуючи співмірність заявлених та задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як правонаступника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на користь ОСОБА_1 судовий витрат зі сплати судового збору у розмірі 661,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 241-246, 250-251, 257-263, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) про визнання дій державного/приватного виконавця протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправним дію (рішення) головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни, що полягало у винесенні постанови від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни від 13.07.2022 року про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_3.

Визнати щодо вимог частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Масалаб Альони Ігорівни

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 661 (шістсот шістдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко