Справа № 480/8814/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року Справа № 480/8814/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8814/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 09.01.2021 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши в стаж для призначення пенсії періоди роботи: в ВКФ "Кема ЛТД" з 17.10.1989 по 11.01.1993; в ТОВ "Саманта" з 11.01.1993 по 23.04.2003.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/6911/21 відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. На думку позивача, йому протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи в ВКФ "Кема ЛТД" з 17.10.1989 по 11.01.1993 та в ТОВ "Саманта" з 11.01.1993 по 23.04.2003, оскільки робота у вказаних підприємствах підтверджується записами в трудовій книжці.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не надало суду відзиву на позов без поважних причин.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
09.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі №480/2268/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На виконання вказаного рішення суду, ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії на віком. Рішенням від 08.07.2021 № 82 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років. Згідно наданих документів страховий стаж позивача складає 24 роки 7 місяців.

ОСОБА_1 , не погодившись з вказаним рішенням, оскаржив його до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/6911/21 від 13.12.2021 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 08.07.2021 № 82. Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період з 04.10.2005 року по 01.08.2006 та повторно розглянути його заяву від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком.

На виконання рішення суду, Головним управлінням ПФУ в Сумській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.01.2021 та прийнято рішення від 15.03.2023 № 82, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Разом з тим, у рішенні вказано, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 04.10.2005 по 01.08.2006, а тому страховий стаж позивача становить 25 років 04 місяці 29 днів.

ОСОБА_1 , вважаючи рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Проте, Головним управлінням ПФУ в Сумській області, поряд з оскаржуваним рішенням від 15.03.2023 № 82, надано до суду рішення від 14.06.2023 № 82 на заміну рішення від 15.03.2023 № 82, яке за своїм змістом повністю дублює оскаржуване рішення від 15.03.2023.

Тобто, існує два ідентичних рішення під одним і тим же номером, але за різними датами: від 15.03.2023 та від 14.06.2023.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).

Згідно з п.2.3 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п.2.4. Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи виконуються арабськими цифрами; записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6 Інструкції №58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За приписами п. 5.2 Інструкції №58 дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Згідно з п. 5.3 Інструкції №58, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надав ГУ ПФУ в Сумській області два дубліката трудових книжок: дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 та дублікат трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989.

ГУ ПФУ в Сумській області підставами відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 зазначає, що дублікат трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000 (далі - Дублікат) недійсний, оскільки заведений з порушенням розділу 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція №58). На титульній сторінці дубліката стоїть печатка підприємства, що не є останнім місцем роботи на момент його заповнення (пункти 5.1, 5.2, 2.12 Інструкція №58).

Записи про попередні періоди роботи не відповідають записам у попереднього Дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989, а саме: не співпадають періоди роботи у виробничо-комерційній фірмі Кема ЛТД у Дублікаті відсутній запис про звільнення з14.01.1992 року (наказ 2-к від 14.01.1992), запис №7 Дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , при цьому наявний запису № 3 про переведення 27.01.1992 (наказ 3-к від 29.01.1992), а у Дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис № 8 про прийняття 27.01.1992 з посиланням на наказ 3-к від 29.01.1992, також наявна розбіжність у даті наказу про звільнення 11.01.1993 у записі № 4 Дублікату зазначено дату наказу 07.01.1993, а у записі № 9 Дубліката трудової книжки НОМЕР_3 дата наказу -10.01.1993 (пункт 5.3 Інструкція № 58).

У Дублікаті відсутній запис про звільнення з фірми Саманта 26.10.1995 (наказ 4-к від 26.10.1995), запис № 12 Дублікату трудової книжки НОМЕР_3 , при цьому наявний запису № 7 про переведення 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997), а у Дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 наявний запис про прийняття на роботу до фірми Саманта 03.02.1997 (наказ 7-к від 03.02.1997) запис № 15, також у Дублікаті відсутні записи про прийом на роботу до фірми Сулятицький 24.12.1996 (наказ № 162 від 24.12.1996) та звільнення 30.01.1997 (наказ № 10 від 29.01.1997) записи № 13, № 14 Дублікату трудової книжки АТ-V № 4693476 (пункт 5.3 Інструкція № 58).

За доданими документами до страхового стажу не зарахований період роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992 - відсутні дані про реорганізацію фірми Кема у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму Кема ЛТД (пункт 2.15 Інструкція № 58).

До страхового стажу були враховані дані, наявні у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.01.2000, з 23.05.2001 по 05.08.2001, з 24.04.2003 по 31.12.2003.

Суд погоджується з висновком відповідача про відсутність правових підстав у період до 17.05.2000 посилатися на записи про трудову діяльність позивача в дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 від 17.05.2000, який заведений з порушенням розділу 5 Інструкції №58, оскільки на титульній сторінці дубліката стоїть печатка підприємства, що не є останнім місцем роботи на момент його заповнення (пункти 5.1, 5.2, 2.12 Інструкції №58), а записи про попередні періоди роботи не відповідають записам у попередньому Дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 17.07.1989.

Тому, при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідачем обгрунтовано взято до уваги записи дублікату трудової книжки НОМЕР_2 , який виписаний відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, орган пенсійного фонду не зараховує до страхового стажу позивача період роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992 у зв`язку з тим, що відсутні дані про реорганізацію фірми Кема у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму Кема ЛТД. При цьому відповідач не звертає увагу на запис в дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 про ліквідацію фірми Кема та створення ТОВ "Кема ЛТД". Поза увагою органу пенсійного фонду залишились запис №7 про звільнення ОСОБА_1 14.01.1992 з ТОВ "Кема ЛТД" та запис №8 від 27.01.1992 про прийняття на роботу ОСОБА_1 вже у Виробничо-комерційну фірму Кема ЛТД. Тобто реорганізація ТОВ "Кема ЛТД" в Спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму Кема ЛТД відбулася в той час коли позивач не працював у цій фірмі, а тому і запису про реорганізацію фірми Кема у спілку з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційну фірму Кема ЛТД в трудовій книжці позивача не повинно бути.

Таким чином періоди роботи позивача з 17.10.1989 по 14.01.1992 у фірмі Кема та ТОВ "Кема ЛТД", а також період роботи з 27.01.1992 по 11.01.1993 у Спілці з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Кема ЛТД безпідставно не зараховані до страхового стажу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу роботу в ТОВ "Саманта" з 11.01.1993 по 23.04.2003, суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні не вказано про незарахування цього періоду до страхового стажу. Тобто, орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, у спірному рішенні не досліджував та не піддівав аналізу цей період, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави надавати правову оцінку вказаному періоду роботи позивача.

При цьому, варто зауважити, що орган пенсійного фонду в оскаржуваному рішенні зазначає, що до страхового стажу були враховані дані, наявні у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.10.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 31.01.2000, з 23.05.2001 по 05.08.2001, з 24.04.2003 по 31.12.2003. Вказана обставина свідчить, що окремі періоди роботи позивача в ТОВ "Саманта" зараховані до страхового стажу, але про інший час роботи позивача в цьому товаристві, в оскаржуваному рішенні нічого не зазначено.

У той же час, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботу в ТОВ "Саманта" з 11.01.1993 по 23.04.2003, зокрема і ті періоди, які органом пенсійного фонду зараховані до його страхового стажу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що як спірне рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.03.2023 № 82 так і рішення від 14.06.2023 № 82 не відповідають критеріям рішення суб`єкта владних повноважень, передбачених частиною другою ст. 2 КАС України, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даному випадку, суд, з метою захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, скасувавши як спірне рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.03.2023 №82 так і рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 14.06.2023 №82.

Скасовуючи вказані рішення, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Проте, відомості в трудовій книжці не є єдиним джерелом інформації про характер трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (в подальшому Порядок № 22-1).

Відповідно до пп. 3 п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років, як підставу для відмови у призначенні пенсії пенсійним органом, зокрема, зазначено, що надані позивачем дублікати трудових книжок та записи в них не відповідають вимогам Інструкції №58, а позивачем не надано уточнюючих довідок про ці періоди роботи.

Проте, відповідачем, в порушення вимог вищевказаних норм законодавства, не подано доказів витребування відповідних первинних документів від підприємств, які б підтвердили або спростували право позивача на призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.03.2023 № 82 та від 14.06.2023 № 82, зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992 у фірмі Кема та ТОВ "Кема ЛТД", а також період роботи з 27.01.1992 по 11.01.1993 у Спілці з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Кема ЛТД, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору у розмірі 536,50 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.03.2023 № 82 та від 14.06.2023 № 82.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, будинок 43, м. Суми, Сумська область ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_4 ) до страхового стажу період роботи з 17.10.1989 по 14.01.1992 у фірмі "Кема" та ТОВ "Кема ЛТД", період роботи з 27.01.1992 по 11.01.1993 у Спілці з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Кема ЛТД", та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 536,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, будинок 43, м. Суми, Сумська область ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар