Справа № 120/4369/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 листопада 2023 р. Справа № 120/4369/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

14.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що рішенням №820 від 10.02.2022 року 29 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Вказав, що звернувся до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області з письмовою заявою про отримання витягу із містобудівної документації, необхідного для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Листом начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни №493/01-10 від 29.09.2022 року повідомлено, що план зонування території м. Липовець відсутній, що унеможливлює визначення зон обмеження на вказану позивачем земельну ділянку. Крім цього вказали, що діючим генеральним планом м. Липовець дана земельна ділянка з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів" по АДРЕСА_1 не передбачена та відведення вказаної земельної ділянки у власність позивачу суперечить вимогам містобудівної документації та чинному законодавству.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 21.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою витребувано у Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області та зобов`язано надати суду разом з відзивом на позовну заяву належним чином завірені копії клопотань позивача із додатками до нього, а також інші документи, які було прийнято за результатами розгляду таких клопотань, копію затвердженого актуального генерального плану міста Липовець Вінницького району Вінницької області.

12.06.2023 року начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради подано відзив на позовну заяву, у якому остання заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказала, що наявне у позивача рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки не вказує на те, що позивач є власником земельної ділянки, оскільки на стадії виготовлення землевпорядної документації у особи не виникає жодних майнових прав щодо такої ділянки.

Крім цього, позивач не уклав договір із проектною організацією та не звертався до Центру надання адміністративних послуг із заявою та документами для отримання витягу із містобудівної документації.

Щодо тверджень позивача про "відмову у формі листа", вказала, що лист №493/01-10 від 29.09.2022 року носить роз`яснювальний характер та не є відмовою у наданні витягу із містобудівної документації.

Враховуючи вищевикладене, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Одночасно, 12.06.2023 року представником Липовецької міської ради подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову з аналогічних підстав.

Додатково вказав, що у Липовецької міської ради відсутнє спеціальне технічне обладнання для зняття копії генерального плану міста Липовець Вінницького району Вінницької області, відтак, позбавлений можливості надати такий на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2023 року.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням №820 від 10.02.2022 року 29 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.1 вказаного рішення рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до розробників документації із землеустрою, що володіють необхідними технічним і технологічним забезпеченням, з метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

У серпні 2022 року позивач звернувся до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області з письмовою заявою про отримання витягу із містобудівної документації, необхідного для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Листом начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни №493/01-10 від 29.09.2022 року позивача повідомлено, що план зонування території м. Липовець відсутній, що унеможливлює визначення зон обмеження на вказану позивачем земельну ділянку. Крім цього вказали, що діючим генеральним планом м. Липовець дана земельна ділянка з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів" по АДРЕСА_1 не передбачена та відведення вказаної земельної ділянки у власність позивачу суперечить вимогам містобудівної документації та чинному законодавству.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі -ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року №858-ІV (далі - Закон України №858-ІV) визначено правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Згідно вимог статті 1 Закону України №858-ІV технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Статтею 22 Закону України №858-ІV передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України №858-ІV, документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.

Згідно з приписами статті 26 Закону України №858-ІV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 28 Закону України №858-ІV встановлено, що розробники документації із землеустрою мають право: а) виконувати роботи із складання документації із землеустрою; б) погоджувати із замовником наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою, строк виконання робіт, їх вартість та порядок оплати; в) вимагати індексації вартості виконаних робіт із землеустрою в порядку, встановленому законом; г) авторства на створену ними документацію із землеустрою; ґ) здійснювати авторський нагляд за реалізацією заходів, передбачених документацією із землеустрою; д) вимагати зупинення робіт, що виконуються з порушенням документації із землеустрою і призводять до нецільового використання земель та їх псування; е) вносити пропозиції щодо оновлення застарілої або розробки нової документації із землеустрою.

Розробники документації із землеустрою зобов`язані, зокрема, а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором.

Відповідно до положень статті 50 Закону України №858-ІV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає: а) пояснювальну записку; б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); в) розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) кадастровий план земельної ділянки.

У разі формування земельної ділянки чи зміни цільового призначення земельної ділянки для потреб, пов`язаних із забудовою, до проекту додається витяг із відповідної містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб. Ці вимоги не поширюються на випадки, якщо відповідно до закону передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб може здійснюватися за відсутності зазначеної містобудівної документації або без дотримання правил співвідношення між видом цільового призначення земельної ділянки та видом функціонального призначення території, визначеного відповідною містобудівною документацією.

Судом встановлено, що рішенням №820 від 10.02.2022 року 29 сесії 8 скликання Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,01 га для будівництва індивідуальних гаражів по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.1 вказаного рішення рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до розробників документації із землеустрою, що володіють необхідними технічним і технологічним забезпеченням, з метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вподальшому, позивач звернувся до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області з письмовою заявою про отримання витягу із містобудівної документації, необхідного для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Листом начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни №493/01-10 від 29.09.2022 року позивача повідомлено, що план зонування території м. Липовець відсутній, що унеможливлює визначення зон обмеження на вказану позивачем земельну ділянку. Крім цього вказали, що діючим генеральним планом м. Липовець дана земельна ділянка з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів" по АДРЕСА_1 не передбачена та відведення вказаної земельної ділянки у власність позивачу суперечить вимогам містобудівної документації та чинному законодавству.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджено принаймні один із таких видів містобудівної документації на місцевому рівні:

- комплексний план, складовою частиною якого є план зонування території;

- генеральний план населеного пункту, складовою якого є план зонування території;

- план зонування території як окремий вид містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель";

- детальний план території.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Пунктами 2, 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Абзацом 4 частини 2 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні встановлюються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №926 від 01.09.2021 року (далі - Порядок №926).

Згідно з пунктом 91 Порядку №926 форма витягу з містобудівної документації, який надається уповноваженим органом містобудування та архітектури відповідного органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, до повноважень якого належить затвердження відповідної містобудівної документації, передбачає наявність таких відомостей щодо території, стосовно якої надійшов запит щодо надання витягу з містобудівної документації:

1. інформацію про містобудівну документацію:

- територія, на яку розроблено містобудівну документацію;

- дата, назва органу та номер рішення про затвердження містобудівної документації (останні зміни на час надання витягу);

- функціональна зона (назва виду функціонального призначення території функціональної зони (функціональних зон), код (номер) функціональної зони, площа функціональної зони, перелік можливих переважних та супутніх видів цільового призначення земельних ділянок (сформованих та таких, що можуть бути сформовані) на території, стосовно якої надійшов запит щодо надання витягу з містобудівної документації;

- посилання на опубліковану містобудівну документацію на відповідному веб-сайті та геоінформаційну систему, що забезпечує її відображення;

- графічну частину витягу з містобудівної документації (із зазначенням масштабу), яка повинна відображати:

- частину території розроблення містобудівної документації, яка включена у функціональну зону;

- межі функціональної зони (функціональних зон) із зазначенням координат;

- всі існуючі та проектні об`єкти, розташовані в межах функціональної зони (функціональних зон);

- всі обмеження у використанні земель (у тому числі у сфері забудови), що розповсюджуються на територію в межах функціональної зони;

- експлікацію з переліком відображених об`єктів;

- умовні позначення, якими відображена функціональна зона, та всі обмеження;

2. перелік переважних та супутніх видів використання території (земельної ділянки) та перелік категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони.

Пунктом 93 Порядку №926 передбачено, що витяг з містобудівної документації формується на основі бази геоданих та надається у вигляді електронного документа, що створюється у вигляді файла (пакета файлів) у форматі Adobe Portable Document Format (PDF), у яких містяться текстові, табличні та графічні матеріали документації, та шляхом накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису із використанням кваліфікованої електронної позначки часу відповідно до вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги", керівника уповноваженого структурного підрозділу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, Київської та Севастопольської міської держадміністрації.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що витяг з містобудівної документації надається уповноваженим органом містобудування та архітектури відповідного органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, до повноважень якого належить затвердження відповідної містобудівної документації, в даному випадку - Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області.

Зі змісту листа начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни №493/01-10 від 29.09.2022 року вбачається, що позивачу відмовлено у наданні витягу з містобудівної документації, оскільки відсутній план зонування території м. Липовець, що унеможливлює визначення зон обмеження на вказану позивачем земельну ділянку. Крім цього вказали, що діючим генеральним планом м. Липовець дана земельна ділянка з цільовим призначенням "для будівництва індивідуальних гаражів" по вул. Чорновола не передбачена та відведення вказаної земельної ділянки у власність позивачу суперечить вимогам містобудівної документації та чинному законодавству.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 року № 2780-XII до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Разом з тим, відповідач у листі №493/01-10 від 29.09.2022 року відмовляючи позивачу у наданні витягу із містобудівної документації стверджує про відсутність плану зонування території м. Липовець.

Суд вважає такі підстави для відмови у задоволенні заяви позивача протиправними, оскільки відсутність плану зонування території, затвердження якого відноситься до компетенції відповідного органу місцевого самоврядування, створює штучні перешкоди для позивача у реалізації його права на отримання витягу із містобудівної документації.

Також суд критично оцінює посилання відповідача у відзиві про те, що для отримання витягу із містобудівної документації позивачу необхідно укласти договір із проектною організацією та звернутись до Центру надання адміністративних послуг із заявою та документами, необхідними для отримання послуги, оскільки такі доводи не були покладені в основу оскаржуваного листа-відмови.

Так, у справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Виходячи із обставин справи, принципу належного урядування, як і вимог закону про повне обґрунтування власного рішення, відповідач не дотримався, відтак, на переконання суду, бездіяльність начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області щодо не надання ОСОБА_1 витягу із містобудівної документації є протиправною, а тому відповідача слід зобов`язати надати ОСОБА_1 витяг із містобудівної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Крім цього, за змістом пункту 9 частини 1 статті 4, статті 5, частини 4 статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

У позовній заяві позивач визначив, що спірні правовідносини щодо ненадання витягу із містобудівної документації виникли між ним, Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області і начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамарою Володимирівною.

Суд зауважує, що начальник відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамара Володимирівна є належним відповідачем за пред`явленим позивачем позовом, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамари Володимирівни щодо ненадання ОСОБА_1 витягу із містобудівної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області Грицай Тамару Володимирівну надати ОСОБА_1 витяг із містобудівної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницька область, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницька область, );

Відповідач: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, 30, м. Липовець, Вінницька область, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович