Справа № 380/20608/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 рокусправа № 380/20608/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Віта

до Львівської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Віта звернулось з позовом до Львівської митниці, у якому заявлено позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати прийняте Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100464/2 від 31.07.2023; визнати протиправною та скасувати прийняту Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/002016 від 31.07.2023 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не визначено яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав декларант. Разом з тим, витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Позивач стверджує, що вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, в обґрунтування заперечення проти позову вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваної митної декларації Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішенні про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів. Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Віта» (далі Покупець) 01.07.2011р. укладено контракт № 4/07/2011 з наступними змінами та доповненнями з компанією Eveline Cosmetics Dystrybucja Sp. Z o.o. (далі Продавець), відповідно до п. 1.1. якого в редакції додатку № 5 від 25.09.2012р. Продавець зобов`язується продавати Покупцю на умовах FCA Lesznowola, Польща (INCOTERMS 2000) свої косметичні вироби, а Покупець зобов`язується прийняти, вивезти з території Польщі та оплатити на умовах цього контракту вищезазначені косметичні вироби, названі надалі Товар.

28.07.2023 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011р. Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ВІТА» до Відділу митного оформлення «Муроване» митного поста «Львів - Північний» була подана ВМД за № 23UA69U0 на 11 видів товарів: косметичні препарати для догляду за шкірою: креми, рум`яна (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для догляду за волоссям: бальзами - ополіскувані, маски сиворотки, масло, скраби (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для епіляції: креми (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для макіяжу очей: туші для вій, контурні олівці для брів, олівці для очей (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для вмивання і душу: гелі, пінки, пасти (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для і після гоління: гелі, креми, бальзами (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для догляду за волоссям: шампуні (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для макіяжу губ: блиски, губні помади, олівці, бальзами для губ (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для манікюру та педикюру: лаки, засоби для догляду за нігтями (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); косметичні препарати для макіяжу обличчя: компактні, розсипчасті пудри (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ) косметичні препарати для догляду за шкірою: маска (не в аерозольній упаковці) (код УКТЗЕД ); в асортименті згідно інвойсів № FVEW/23/465 від 25.07.2023р., № FVEW/23/466 від 25.07.2023р., № FVEW/23/467 від 25.07.2023р. та № FVEW/23/468 від 25.07.2023р. із загальною заявленою вартістю 127853,71 доларів США та інші документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

З метою підтвердження митної вартості товару декларантом позивача разом з декларацією № 23UA69U0 від 28.07.2023 надано: пакувальний лист (Packing list) FVEW/23/465 від 25.07.2023р.; пакувальний лист (Packing list) FVEW/23/466 від 25.07.2023р.; пакувальний лист (Packing list) FVEW/23/467 від 25.07.2023р.; пакувальний лист (Packing list) FVEW/23/468 від 25.07.2023р.; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/23/465 від 25.07.2023р.; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/23/466 від 25.07.2023р.; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/23/467 від 25.07.2023р.; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № FVEW/23/468 від 25.07.2023р.; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 25.07.2023р.; декларація про походження товару (Declaration of origin) № FVEW/23/468 від 25.07.2023р.; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR. 1) PL/MF/AT 0313731 від 25.07.2023р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 323-005737 від 26.07.2023р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 26.07.2023р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 23.08.2011р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 04.04.2012р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 31.12.2012р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 29.11.2013р.; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 5 від 25.09.2014р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 4/07/2011 від 01.072011р.; договір про надання послуг митного брокера № 1 від 01.06.2021р. договір (контракт) про перевезення (договір-заявка) № 323-005737 від 21.07.2023р.;

У відповідь на запит (повідомлення митного органу) про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів від 28.07.2023 позивачем було також надано: платіжний документ, що підтверджує вартість товару Swift № 103 від 18.07.2023р.; інвойс-проформа на оплату № ZMEW/23/0457 від 17.07.2023р.; інвойс-проформа на оплату № ZMUA/23/0437 від 12.07.2023р. інвойс-проформа на оплату № ZMUA/23/0019 від 12.07.2023р.; прайс-лист виробника товару б/н від 28/07.2023р.; експортні ВМД 23PL445010E1938420, 23PL445010E1938455, 23PL445010E1938562, 23PL445010E1938653 від 25.07.2023р., видаткові накладні № 1438 від 23.05.2023р., № 1576 від 0.06.2023р.. № 1678 від 13.06.2023р.,

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/002016 від 31.07.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/100464/2 від 31.07.2023, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55.58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю за було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- згідно наданих до митного контролю CMR від 25.07.2023 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ATLANT LOGISTYK Sp. Z.o.o. проте за зазначеним маршрутом декларантом не надано договір про надання транспортних послуг, платіжні документи, заявку, рахунок-фактуру та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Отже, заявлена у рахунку на перевезення вартість фрахту викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини;

- у гр. 5 CMR від 25.07.2023 б/н зазначено документ № POSE/23/230. Згідно інформація яка наведена у гр. 10 сертифікату переміщення встановлено що цей документ являється рахунком проформою. Проте вищезазначений документ декларантом не надано до митного оформлення.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення ^платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки і про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 110) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом надано: банківський платіжний документ № 0718 згідно якого перерахована сума складає 129669,37 дол. США. Загальна вартість товару яка визначена у інвойсах склала 127853,71 дол. США. У гр. 70 банківського платіжного документу вказано рахунок-проформа ZMEW/23/0437 від 12.07.2023, яка не надана декларантом митному органу.У зв`язку з чим неможливо впевнитись у повноті перерахування коштів за товар який оцінюється, до того ж як вказано вище сума перераховано за товар не відповідає сумі партії вантажу; прайс-лист. У зв`язку з тим що у даному документі відсутні умови поставки, він може бути прийнятий до уваги під час здійснення митної оцінки; видаткові накладні; митні декларації країни відправлення. У гр. 46 митних декларацій країни відправлення статистична вартість товару склала 522399 PLN. Разом з тим фактурна вартість товару, наведена у інвойсах становить 514099,76 PLN.

Додатково надані декларантом документи, під час проведення митної оцінки, уважно розглянуті та взяті до уваги. Разом з тим документів які спростовують попередньо виявлені розбіжності, декларантом не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв'язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст..60 МКУ) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.. 62 МКУ) та методу 2 г (ст. 63 МКУ) з причин відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної слугувала: товару № 1 - МД UA408020/2023/034057 від 01.06.2023 де вартість такого товару становить 17,01 дол. США за кг (даного виду товару); товару № 9 слугувала МД UA100320/2023/015356 від 06.06.2023. де вартість такого товару становить 17,02 дол. США за кг (даного виду товару)».

На виконання вимог рішення про коригування декларантом було подано 31.07.2023 нову митну декларацію № 23UA86U3.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: «…Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару..»

Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товару позивач 28.07.2023 для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України згідно контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011р. подав електронну митну декларацію за № 23UA69U0 відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначений у графі 32 цієї декларації.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митної декларації додано документи згідно переліку, який наведено у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митну вартість товару згідно з поданої митної декларації визначено за першим методом - за ціною договору.

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Відповідач не погодився з задекларованою митною вартістю товару та здійснив коригування, застосувавши 6 (резервний) метод.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості як на підставу його прийняття відповідач зазначив: «згідно наданих до митного контролю CMR від 25.07.2023 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ATLANT LOGISTYK Sp. Z.o.o., проте за зазначеним маршрутом декларантом не надано договір про надання транспортних послуг, платіжні документи, заявку, рахунок-фактуру та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Отже, заявлена у рахунку на перевезення вартість фрахту викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини».

На зазначені аргументи оскаржуваного рішення суд зазначає таке.

Договір-заявка № 323-005737 від 21.07.2023р. про надання транспортно-експедиційних послуг, довідка про транспортні витрати б/н від 26.07.2023р. та рахунок № 323-005737 від 26.07.2023р. на оплату транспортно-експедиційних послуг, з яких митним органом визначена транспортна складова митної вартості товарів що ввозилися, були надані митному органу 28.07.2023р. разом з митною декларацією. Ці документи зазначені у переліку поданих документів, наведеному у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

В поданій митному органу CMR від 25.07.2023 б/н у графах 16 та 23 «Перевізник» проставлено печатку перевізника ATLANT LOGISTYK Sp. Z.o.o., з яким експедитор фізична особа-підприємець ОСОБА_1 уклав від свого імені договір перевезення вантажу на виконання договору-заявки № 323-005737 від 21.07.2023р. про надання транспортно- експедиційних послуг.

Отже, позивач підтвердив долученими документами понесення витрат на транспортування товару.

В оскаржуваному рішенні митний орган звернув увагу на наступне: «у гр. 5 CMR від 25.07.2023 б/н зазначено документ № POSE/23/230. Згідно інформації яка наведена у гр. 10 сертифікату переміщення встановлено що цей документ являється рахунком проформою. Проте, вищезазначений документ декларантом не надано до митного оформлення».

Щодо цих зауважень митного органу суд приймає до уваги доводи позивача, що товари за рахунком-фактурою (інвойсом) № POSE/23/230 від 25.07.2023 ввозилися в Україну на безоплатній основі як рекламна продукція, тому подавалися 28.07.2023р. за окремою ВМД 23UA68U1 з якою митному органу надавався рахунок-фактура (інвойс) POSE/23/230 (про що зазначено в графі 44 ВМД), і яка була відкликана 31.07.2023р. за заявою декларанта у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості. Товар за рахунком-фактурою (інвойсом) № POSE/23/230 від 25.07.2023р. оформлений митним органом 31.07.2023р. згідно ВМД 23UA88U1.

Документи на підтвердження таких доводів долучені до матеріалів справи і відповідачем не спростовані.

Також в оскаржуваному рішенні відповідачем наведено висновки, з яких при визначенні митної вартості ним не взято до уваги надані позивачем додаткові документи, зокрема, відповідач вказав, що позивачем подано банківський платіжний документ № 0718 згідно якого перерахована сума складає 129669,37 дол. США. Проте, загальна вартість товару яка визначена у інвойсах склала 127853,71 дол. США. У гр. 70 банківського платіжного документу вказано рахунок-проформа ZMEW/23/0437 від 12.07.2023, яка не надана декларантом митному органу. У зв`язку з чим неможливо впевнитись у повноті перерахування коштів за товар який оцінюється, до того ж як вказано вище сума перераховано за товар не відповідає сумі партії вантажу.

Щодо цих аргументів відповідача суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.2. Контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011, у редакції додатку № 3 від 31.12.2021, асортимент, вартість та кількість товару, які підлягає постачанню, вказується в додатках (інвойсах), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 2.4. Контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011р. Продавець не несе відповідальності за постачання товару в меншій кількості, ніж обумовлено специфікацією у випадку якщо Покупець надає Продавцю недостатню кількість транспортних засобів для завантаження узгодженої кількості товару у спосіб, зазначений в розділі 6 цього контракту.

У платіжному документі № 0718 вказано оплачену суму 129 669,37 доларів США, яка повністю відповідає сумі замовлення згідно інвойсів-проформ № ZMEW/23/0019 від 12.07.2023р., ZMEW/23/0437 від 12.07.2023р. та ZMEW/23/0457 від 17.07.2023р. Проте, поставлено товар Покупцю на суму 127 853,71 доларів США згідно рахунків-фактур № FVEW/23/465, FVEW/23/466, FVEW/23/467, FVEW/23/468 від 25.07.2023р.

Тобто фактично поставлено меншу партію товару на меншу суму ніж попередньо узгоджено замовленням. Така можливість договірних взаємовідносин сторін передбачена умовами Контракту.

Щодо покликання відповідача на неподання інвойсу-проформи № ZMEW/23/0437 від 12.07.2023р., то позивач стверджує, що цей документ надісланий митному органу 28.07.2023 одним сканованим файлом з інвойсом-проформою № ZMEW/23/0019 від 12.07.2023.

Відповідач не обґрунтував необхідність подання зазначеного документа в контексті обґрунтування заявленої митної вартості.

В рахунках-фактурах (інвойсах) № FVEW/23/465, FVEW/23/466, FVEW/23/467 від 25.07.2023р. міститься посилання на «номери замовлення продажу» № ZMEW/23/0019 від 12.07.2023р., ZMEW/23/0437 від 12.07.2023р. та ZMEW/23/0457 від 17.07.2023р., які є номером замовлення на поставку товарів (інвойсів-проформ), вказаних у платіжному документі № 0718 про оплату товару. Замовлення продажу № ZMEW/23/0019 від 12.07.2023р., ZMEW/23/0437 від 12.07.2023р. та ZMEW/23/0457 від 17.07.2023р., платіжний документ № 0718 та рахунки-фактури (інвойси) № FVEW/23/465, FVEW/23/466, FVEW/23/467, FVEW/23/468 від 25.07.2023р. містять посилання на контракт № 4/07/2011 від 01.07.2011р.

Щодо зауважень до наданого прайс-листа з причин відсутності у ньому умов поставки, то умови поставки визначені у інших поданих декларантом документах.

В оскаржуваному рішенні відповідач вказав: «У гр. 46 митних декларацій країни відправлення статистична вартість товару склала 522399 PLN. Разом з тим фактурна вартість товару наведена у інвойсах становить 514099,76 PLN»

На зазначені аргументи позивач надав пояснення, що у всіх рахунках-фактурах (інвойси) № FVEW/23/465, FVEW/23/466, FVEW/23/467, FVEW/23/468 від 25.07.2023. вартість товару вказана у доларах США згідно умов Контракту № 4/07/2011 від 01.07.2011р. Така ж вартість товару у доларах США по курсу НБУ до гривні, а не у польських злотих бралася митним органом при обчисленні митної вартості товару на день проведення митних процедур.

Відповідач не обґрунтував, яким чином та відповідно до якого курсу була визначена, зазначена у оскаржуваному рішенні, фактурна вартість товару позивача - 522399 PLN.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За наведених доводів, позовні вимоги слід задовольнити та оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Львівської митниці UА209000/2023/100464/2 від 31.07.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209230/2023/002016 від 31.07.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Віта (адреса: вул. Старе село, 29, с. Ямпіль, Львівська обл., Львівський р-н, 81122, ) судовий збір у розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Крутько О.В.