Справа № 260/3091/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3091/23 пров. № А/857/14114/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Скраль Т.В.) у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу № 360085 від 17 квітня 2023 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до договору №03/01/23 надає транспортні послуги по перевезенню лісопродукції в межах України ТзОВ «ЛАЙТВУД». Ним надано працівникам відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби з безпеки на транспорті наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_2 ; посвідчення водія серія/номер НОМЕР_3 ; накладну на перевезення вантажу №31/03/23; витяг з реєстру платників єдиного податку від 26.07.2019 р. №064. Однак, в акті не міститься посилання на зазначені документи. Більше того зазначено відсутність товарно-транспортної накладної. Що не відповідає обставинам, які відбулися при проведеній перевірці його транспортного засобу 31.03.2023 р. Зазначає, що згідно діючого законодавства обов`язок щодо оформлення товарно- транспортної накладної покладається на вантажовідправника. В даному випадку товаровідправником с ТзОВ «ЛАЙТВУД». В той же час чинне законодавство не містить норм, які б покладали на автомобільного перевізника прямий обов`язок здійснення контролю правильності оформлення вантажовідправником всіх відомостей, внесених до товарно- транспортної накладної. Через це, при наявності у автомобільного перевізника на момент проведення перевірки документів відповідної товарно-транспортної накладної, підстав для складання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, та подальшим прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу не було. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Державна служба України з безпеки на транспорті. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 березня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку №015629 від 27 березня 2023 року та графіка проведення рейдових перевірок від 27 березня 2023 року було проведено перевірку транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_1 та водієм якого був ОСОБА_1 .

За результатами такої перевірки складено акт №343173 від 31 березня 2023 року. Відповідно до якого під час перевірки виявлено відсутність товарно транспортної накладної, чим порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». По причині порушень пояснив, що йому дали таку накладну на внутрішні перевезення.

Відділом державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті 06 квітня 2023 року надіслано позивачу ОСОБА_1 (лист № 22742/25/24-23) копію акту №343173 від 31 березня 2023 року та повідомили про необхідність прибуття 17 квітня 2023 року об 09:30 год. для участі у розгляді справи про допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт водієм ОСОБА_1 на а.т.з. КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 за актом №343173, складеним державними інспекторами Укртрансбезпеки.

Лист № 22742/25/24-23 від 06 квітня 2023 року та копію акту №343173 від 31 березня 2023 року отримано 13 квітня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 17 квітня 2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у закарпатській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №360085, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-ІІІ).

Статтею 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Щодо доводів відповідача, що товарно-транспортна накладна оформлена з порушеннями норми закону. Як вже зазначалося судом, що за кермом транспортного засобу знаходився водій ОСОБА_1 , який надав посвідчення водія НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та накладну № 31/03/23 від 31 березня 2023 року в якій зазначено відомості :

Відпущено: ТзОВ "СІО-К".

Від кого прийняв: ТзОВ "ЛАЙТВУД ".

Через кого: ОСОБА_1 ..

Згідно статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Стаття 1 Закону № 2344-III містить визначення товарно-транспортної накладної:

товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;

Статтею 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 50 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Положення статті 50 Закону № 2344-ІІІ кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

З аналізу вищевказаних норм законодавства слід дійти висновку, що договір перевезення вантажу є двостороннім правочином, який повинен відповідати вимогам цивільного законодавства та укладатись виключно у письмовій формі.

Згідно частини другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Апеляційним судом встановлено, що ТзОВ «ЛАЙТВУД» (Замовник) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Виконавцем) укладено договір № 03/01/23, відповідно до якого Виконавець надає транспортні послуги Замовнику по перевезенню лісопродукції в межах України, а Замовним зобов`язується проводити оплату за надані послуги.

Згідно накладної № 31/03/23 від 31 березня 2023 замовником даного перевезення є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТВУД».

Відповідно до пункту 11.2 11.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97 оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних е-ТТН, мають відповідати вимогам Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» та забезпечувати захист інформації відповідно до Законів України «Про захист персональних даних», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах». Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме на замовника послуг покладається обов`язок виписувати товарно-транспортну накладну, а оскільки замовником є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТВУД», то саме ним мало бути виписано товарно-транспортну накладну відповідно до вимог чинного законодавства та, як наслідок, на нього накладено адміністративно-господарський штраф у відповідності до приписів абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2020 року по справі № 820/4624/17.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 року у справі №260/3091/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська