Справа № 440/14065/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/14065/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до трудового (страхового ) стажу позивача період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985: з 16.02.1989 по 10.08.1992 та з 01.07.2000 по 30.09.2003 та призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку з 09.08.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.08.2023, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо призначення пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 зі змінами. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 26 від 17.08.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Підставою для відмови, на думку Відповідача, є недостатній страховий стаж. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 12 років 11 місяців 04 дні. Так, до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985 року з 16.02.1989 по 10.08.1992, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою, в наданій довідці № 17 від 23.12.1998 року є виправлення в даті звільнення, довідка про заробітну плату № 02- 06/1/10945-П від 03.07.2023 року потребує перевірки щодо відповідності первинним документам, з 01.07.2000 по 30.09.2003 та трудовому договору № 471 зареєстрованому 24.02.2003 року, оскільки відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивач зазначає, що вказана вище протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області порушує законні права та інтереси позивача, є незаконною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 позов залишено без руху.

10.10.2023 на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху позивачем надано докази.

Ухвалою суду від 13.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/14065/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.10.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону №796-ХІІ. Зазначено, що згідно наданими документами та індивідуальними відомостями страховий стаж позивача складає 12 років 11 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985 року з 16.02.1989 по 10.08.1992, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою, в наданій довідці № 17 від 23.12.1998 року є виправлення в даті звільнення, довідка про заробітну плату № 02- 06/1/10945-П від 03.07.2023 року потребує перевірки щодо відповідності первинним документам, з 01.07.2000 по 30.09.2003 та трудовому договору № 471 зареєстрованому 24.02.2003 року, оскільки відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Так відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку.

30.10.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що позивач зверталась два рази до органів Пенсійного фонду України із заявами про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: заяву від 24.05.2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №26 від 31.05.2023 року; заяву від 09.08.2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецькій області та прийнято рішення № 26 від 17.08.2023 року. Вказані рішення є чинними та позивачем у цій справі не оскаржуються. При цьому, Управління зазначає, що саме Відповідачем 2 не приймалось жодного рішення відносно Позивача, а отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не може бути належним відповідачем по даній справі. Стосовно вимоги Позивача щодо зобов`язання Відповідача-1 зарахувати до страхового стажу періоди роботи та призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку, ГУ ПФУ в Полтавській області зазначає про відсутність підстав для задоволення вказаних вимог.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2023 до територіальних органів Пенсійного фонду України звернулася позивач із заявою щодо призначення пенсії за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 із змінами. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача на дату звернення становить 12 років 11 місяців 04 дні, що є недостатнім для призначення пенсії.

До страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985 року з 16.02.1989 по 10.08.1992, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою, в наданій довідці № 17 від 23.12.1998 року є виправлення в даті звільнення, довідка про заробітну плату № 02- 06/1/10945-П від 03.07.2023 року потребує перевірки щодо відповідності первинним документам, з 01.07.2000 по 30.09.2003 та трудовому договору № 471 зареєстрованому 24.02.2003 року, оскільки відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У зв`язку із зазначеним, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення (далі Закон).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені у статті 55 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

При цьому на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами).

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Як визначено статтею 9 Закону №796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 2 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

В пункті 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі - Порядок №551), уточняється, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А синього кольору. Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68), видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, вважаються недійсними. Учасникам випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин, учасникам військових навчань із застосуванням такої зброї, учасникам ліквідації наслідків ядерних аварій, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення Учасник ліквідації ядерних аварій (категорія 2) серії Я синього кольору.

Отже, із системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, єдиним документом, який підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Факт участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС перевірявся відповідними комісіями при видачі їй посвідчення.

Таким чином, наявність посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3)» дає позивачу право на зменшення пенсійного віку з урахуванням норм Закону №796-XII.

З матеріалів справи вбачається, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985 року з 16.02.1989 по 10.08.1992, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою, в наданій довідці № 17 від 23.12.1998 року є виправлення в даті звільнення, довідка про заробітну плату № 02- 06/1/10945-П від 03.07.2023 року потребує перевірки щодо відповідності первинним документам, з 01.07.2000 по 30.09.2003 та трудовому договору № 471 зареєстрованому 24.02.2003 року, оскільки відсутні відомості в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Суд зауважує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Позивачем надано відповідачу архівну довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 02- 06/1/10945-П від 03.07.2023 року.

Стосовно посилання відповідача у рішенні на те, що довідка про заробітну плату № 02-06/1/10945-П від 03.07.2023 року потребує перевірки щодо відповідності первинним документам, з 01.07.2000 по 30.09.2003, суд зазначає, що позивач не може відповідати за форму довідки, яка оформляється та видається компетентним органом.

При цьому, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не обмежені у праві звернутися до органу, який видав позивачу відповідну довідку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно прийнято рішення № 02-06/1/10945-П від 03.07.2023, тому підлягає скасуванню.

Так, предметом спору в цій справі є рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи зазначені висновки суду слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до трудового (страхового) стажу позивача період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985: з 16.02.1989 по 10.08.1992 та з 01.07.2000 по 30.09.2003 та призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку з 09.08.2023.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн., тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 02-06/1/10945-П від 03.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985: з 16.02.1989 по 10.08.1992 та з 01.07.2000 по 30.09.2003 та призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку з 09.08.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова