Справа № 420/10908/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, місце знаходження: 40030, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) про визнання протиправним рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 травня 2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Одеській області від 24.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії № 41;

- Зобов`язати Головне управління зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року та до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року.

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області розглянути заяву позивача від 17.02.2023 року призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення по суті заяви.

Ухвалою від 19 травня 2023 року задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та позивача звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою від 19 травня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 17.02.2023 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Підставою для звернення із такою заявою, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є наявність: 55 років, пільгового стажу (список №2) понад 10 років та страхового стажу понад 25 років.

Проте, Головним управління ПФУ в Одеській області було розглянуто вказану заяву та 24.02.2023 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

На думку позивача та її представника, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що по-перше, відповідно до п. 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загально обов`язкового державного соціального страхування №101 від 18.06.2014 року, реєстр формує та веде Пенсійний фонду України, який і є володільцем даних вказаного реєстру. Тобто, помилки у персональних даних застрахованих осіб повинні бути виправлені посадовими особами, які наділені правом ведення такого реєстру. А тому, не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року через не вірно зазначене прізвище є протиправним.

По-друге, стосовно не зарахування до пільгового стажу періодів з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, згідно з довідкою від 17.07.2015 року № 23-245, представник зазначає, що відповідно до відомостей відображених у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працювала в Ізюмському приладобудівному заводі ім. Дзержинського, ливарником пластмас цеху №4 до 24.01.2000 року.

Так, представник позивача зазначає, що постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» було затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Тобто, до прийняття вказаної постанови законодавством не було передбачено проведення атестації робочих місць.

Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року було затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, представник звертає увагу, що атестація робочих місць на підприємстві, на якому працювала позивач, здійснювалось протягом 1993-1994 років, результати якої були відображені в наказі директора Ізюмського приладобудівного заводу ім. Дзержинського від 07.06.1995 року № 228. Наказом директора від 11.05.2004 року № 84 було затверджено доповнення до переліку найменувань робіт, посад і професій робітників, зайнятих на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, згідно зі Списком №2, до яких в п.12 зазначено професію згідно державного класифікатора України ливарник пластмас.

Відповідно до наданої ДП Ізюмський приладобудівний завод № 23-245 від 17.07.2015 року ОСОБА_2 (ім`я позивача після першого шлюбу) працювала за професією ливарником пластмас, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІІ Загальні професії, код КП 399, підстава постанова КМУ №162, при цьому пільговий стаж становить за період з 15.02.1990 року по 22.11.1992 року 2 роки 09 місяців 07 днів, та за період з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року 07 років 00 місяців 06 днів.

Окрім того, представник зазначає, що відповідно до довідки № 23-247 від 17.07.2015 року виданої ДП Ізюмський приладобудівний завод, позивач в період з 01.01.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року працювала ливарником пластмас і була зайнята на роботах з шкідливими умовами праці повний робочий день з п`ятиденним робочим тижнем.

Таким чином, представник позивача зазначає, що відповідно до наведених норм законодавства позивач має законне право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Через канцелярію суду 31.05.2023 року (вхід. № ЕП/20201/23) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Так, позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до Головного управління ПФУ в Сумській області. За принципом екстериторіальності вказану заяву позивача було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Одеській області.

За результатом розгляду поданої заяви та доданих документів, Головним управлінням ПФУ в Одеській області було прийнято рішення № 41 від 24.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу, адже вік позивача 57 років, загальний страховий стаж 16 років 29 днів, стаж роботи за списком №2 2 роки 10 місяців 29 днів.

За доданими документами, до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки прізвище зазначене в реєстрі ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_4 );

та до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, згідно з довідки від 17.07.2015 року № 23-245, оскільки в довідці не зазначено накази на проведення атестації робочого місця та не долучено накази до електронної пенсійної справи. Відсутня інформація коли вперше по підприємству проведена атестація робочого місця.

Таким чином, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.2 ст. 114 Закону №1058.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Через канцелярію суду 01.06.2023 року (вхід. № 17788/23) від Головного управління ПФУ в Одеській області на виконання ухвали суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Ухвалою від 07 липня 2023 року судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ПФУ в Сумській області та розпочато розгляд справи спочатку.

Копія ухвали від 07 липня 2023 року направлена на електронну адресу Головного управління ПФУ в Сумській області, 10 липня 2023 року, що підтверджено звітом про доставку.

Відзив на позовну заяву від Головного управління ПФУ в Сумській області не надходив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки № 5906- від 25.01.2023 року є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 громадянка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 25.01.1986 року та після укладання шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано 22.02.1995 року. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що позивач має трудові книжку серії НОМЕР_6 , дата заповнення 08.08.1983 року.

Так, у вказаній трудовій книжці містяться такі спірні записи:

- п. 8: 15.02.1990 року прийнята ливарником пластмаси 2-го розряду цеху №4, на підставі наказу № 27 від 15.02.1990 року;

- п. 9: 23.11.1992 року переведена розподілювачем робіт на ділянці переробки пластмаси та гумо-технічних виробів 3- го розгляду цеху №4, на підставі наказу № 64 від 23.11.1992 року;

- п. 10: 18.01.1993 року переведена ливарником пластмаси 2-го розряду цеху №4, на підставі наказу № 102 від 18.01.1993 року;

- п. 11-18: починаючи з 15.07.1993 року по 24.01.2000 року працювала ливарником пластмаси 3-го розряду різних цехів та була звільнена на підставі наказу від 19.01.2000 року у зв`язку зі скороченням штату працівників.

Так, судом встановлено, що по досягненню 57 років позивач звернулась до пенсійного органу із заявою встановленого зразка від 17.02.2023 року, щодо призначення пенсії за віком за Списком №2.

Відповідно до розписки-повідомлення, ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Сумській області було подано такі документи:

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру,

- заява про призначення/перерахунок пенсії,

- паспорт,

- довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи,

- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників (від 17.07.2015 року № 23-245),

- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників (перелік пільгових робочих місць),

- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників ( від 17.07.2015 року № 23-246),

- довідки, що визначають право на на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників (від 17.07.2015 року № 23-247 (про фактично відпрацьовані дні),

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ПКМУ № 637 (від 20.12.1989 №343),

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ПКМУ № 637 (договір від 02.03.1998),

- інший документ (наказ 11.05.2004 №84),

- інший документ (наказ 24.05.1995),

- інший документ (наказ 08.08.1996 № 354-к),

- інший документ (наказ 19.05.1994),

- інший документ (наказ 06.02.1998 № 65),

- свідоцтво про переміну прізвища, імені, по-батькові (серія НОМЕР_4 (про розірвання шлюбу),

- свідоцтво про переміну прізвища, імені, по-батькові (серія НОМЕР_7 (зміна імені),

- свідоцтво про шлюб (серії НОМЕР_3 ),

- трудова книжка або документи про стаж ( НОМЕР_6 ).

Судом встановлено, що за принципом екстериторіальності подану ОСОБА_1 заяву з додатками було розглянуто - Головним управлінням ПФУ в Одеській області.

За результатом розгляду поданої заяви та документів, Головним управлінням ПФУ в Одеській області 24.02.2023 року було прийнято оскаржуване рішення № 41 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

З даного рішення вбачається, що вік заявника 57 років (при необхідних 51 рік з 01 жовтня 1965 року по 30 березня 1966 року).

Необхідний страховий стаж визначений п.2 ч. 2 ст.114 Закону №1058 25 років.

Страховий стаж особи становить 16 років 0 місяців 29 днів.

Необхідний пільговий стаж визначений п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 10 років.

Пільговий стаж особи 2 роки 10 місяців 29 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви:

- до страхового стажу роботи не зараховано: період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року, згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки прізвище зазначене в реєстрі ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_4 );

- до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, згідно з довідки від 17.07.2015 року № 23-245, оскільки в довідці не зазначено накази на проведення атестації робочого місця та не долучено накази до електронної пенсійної справи. Відсутня інформація коли вперше по підприємству проведена атестація робочого місця.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.02.2031 року.

Позивач не погоджується з прийнятим рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Також, судом досліджено матеріали пенсійної справи позивача, а саме надані до заяви про призначення пенсії копії довідок та наказів, перелік атестованих робіт та професій на Ізюмському приладобудівному заводі ім. Дзержинського, а саме що стосується «ливарника пластмас».

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

За змістом пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічна норма міститься у пункті 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, відповідно до змісту оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року, згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу, оскільки прізвище зазначене в реєстрі ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним заявниці ( ОСОБА_4 ).

З цього приводу, представник позивача у позові зазначив, що відповідно до п. 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування №101 від 18.06.2014 року, реєстр формує та веде Пенсійний фонду України, який і є володільцем даних вказаного реєстру. Тобто, помилки у персональних даних застрахованих осіб повинні бути виправлені посадовими особами, які наділені правом ведення такого реєстру. А тому, не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року через не вірно зазначене прізвище є протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1,2 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У разі якщо інформація про особу вноситься до реєстру застрахованих осіб вперше, проводиться ідентифікація особи з обов`язковим підтвердженням відповідності реєстраційного номера облікової картки платника податків даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або серії (за наявності) та номера паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті громадянина України), документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб передбачений Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1.

Відповідно до п.4,5 розділу 1 вказаного Положення, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд доходить висновку, що Реєстр застрахованих осіб ведеться саме Пенсійним Фондом України, інформація до вказаного реєстру додається саме Пенсійним фондом України, тобто його працівниками, інформація про нараховані суми заробітних плат подається роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення. Тобто, в даному випадку позивач, не несе відповідальність за внесення до Реєстру індивідуальних відомостей про застраховану особу працівниками пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з думкою представника позивача, що допущення помилки в написанні прізвища позивача « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі, не є підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року, адже окрім невірно зазначеного прізвища позивача, інші дані відповідають дійсності, а саме: ідентифікаційний код позивача та номер і серія паспорту, що дають можливість ідентифікувати особу. Крім того, суд вважає, що наведена помилка є очевидною, і не може бути підставою для позбавлення права на зарахування наявного трудового стажу до страхового.

Таким чином, доводи Головного управління ПФУ в Одеській області щодо незарахування періодів роботи позивача з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року до страхового стажу є безпідставними і відхиляються судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Стосовно не врахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, згідно з довідки від 17.07.2015 року № 23-245, оскільки в довідці не зазначено накази на проведення атестації робочого місця та не долучено накази до електронної пенсійної справи. Відсутня інформація коли вперше по підприємству проведена атестація робочого місця, суд зазначає таке.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (надалі - Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Розділом XXXII "Загальні професії" списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, була передбачена професія «ливарники, старші ливарники», і на момент роботи, в спірні періоди з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, позивач вже користувалась правом на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі Розділу XI. Металообробка, ч. 1, п. а) передбачені професії «ливарники, старші ливарники».

Крім того, в спірні періоди з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, коли позивач працювала на посаді «ливарника пластмас» цеху, діяли списки Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій и посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», в яких зазначено посаду «ливарники, старші ливарники», тобто були узагальнені всі ливарники, що працювали у цехах зі шкідливими умовами праці.

Таким чином, професія «ливарники, старші ливарники» передбачена у всіх списках № 2.

Умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на момент звернення позивача з відповідною заявою були:

1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць;

2) досягнення віку 55 років;

3) наявність страхового стажу для жінок не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так, відповідно до матеріалів справи на момент звернення позивача до пенсійного органу їй виповнилось 57 років.

Так, як вже зазначалось судом, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до записів у трудовій книжці на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_6 , дата заповнення 08.08.1983 року містяться такі записи:

- п. 8: 15.02.1990 року прийнята ливарником пластмаси 2-го розряду цеху №4, на підставі наказу № 27 від 15.02.1990 року;

- п. 9: 23.11.1992 року переведена розподілювачем робіт на ділянці переробки пластмаси та гумо-технічних виробів 3- го розгляду цеху №4, на підставі наказу № 64 від 23.11.1992 року;

- п. 10: 18.01.1993 року переведена ливарником пластмаси 2-го розряду цеху №4, на підставі наказу № 102 від 18.01.1993 року;

- п. 11-18: починаючи з 15.07.1993 року по 24.01.2000 року працювала ливарником пластмаси 3-го розряду різних цехів та була звільнена на підставі наказу від 19.01.2000 року у зв`язку зі скороченням штату працівників.

Тобто, в період з 1990 по 2000 роки, позивач працювала на посадах зі шкідливими умовами праці.

Відповідно до наданих ДП «Ізюмський приладобудівний завод» довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що:

- ОСОБА_5 (дівоче прізвище позивача) працювала повний робочий день на Ізюмському приладобудівному заводі ім. Дзержинського за період з 20.08.1985 року по 10.01.1986 року виконувала пресування виробів із пластмаси, за професією ливарник пластмас, що передбачена списком №2 розділу XV Металообробка підрозділу 10 Інші професії металообробки а) Робітники на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 20.08.1985 року по 10.01.1986 року 00 років 04 місяці 22 дні (довідка № 23-246 від 17.07.2015 року);

- ОСОБА_2 (прізвище позивача після заміжжя) працювала повний робочий день на Ізюмському приладобудівному заводі ім. Дзержинського за період з 15.02.1990 року по 22.11.1992 року, з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, виконувала ливарники пластмас, за професією, посадою ливарники пластмас, що передбачена Списком №2 розділу ХХХІІІ Загальні професії код КП 399 на підставі постанови КМУ від 11.03.1994 року №162, за період з 15.02.1990 року по 22.11.1992 року 02 роки 09 місяців 07 днів, за період з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року 07 років 06 днів.

Таким чином, наведеними документами підтверджується пільгових характер виконуваної позивачем роботи в оскаржувані періоди в Ізюмському приладобудівному заводі ім. Дзержинського.

А тому, суд доходить висновку, щодо безпідставності відмови Головного управління ПФУ в Одеській області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо твердження Головного управління щодо відсутності інформації коли вперше по підприємству проведена атестація робочого місця, суд зазначає, що пунктом 4 Порядку № 383 встановлено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі -Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена Постанова № 442 набрала чинності з 21 серпня 1992 року. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що весь період роботи на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці до 21 серпня 1992 року зараховується до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, без підтвердження такого права за результатами атестації, тоді як період після 21 серпня 1992 року відповідне право впродовж наступних 5 років повинно бути підтверджено за результатами атестації та подальшими результатами атестації кожні наступні 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та/або уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

В постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Водночас контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

А тому, такі доводи Головного управління є безпідставними та жодним чином не впливають на право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Одеській області № 41 від 24.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п. 4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового та пільгового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги - зобов`язати Головне управління ПФУ в Сумській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року до страхового стажу та до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року, та зобов`язати Головне управління ПФУ в Сумській області розглянути заяву позивача від 17.02.2023 року призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення по суті заяви, є правомірними та належать задоволенню.

З огляду на те, що позивач фактично проживає у Сумській області та відповідно до п. 4.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії, належним відповідачем за вказаними позовними вимогами є Головне управління ПФУ в Сумській області.

Головне управління ПФУ в Одеській області в частині позовних вимог щодо зобов`язання зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи та розгляду заяви позивача про призначення пенсії не є належним відповідачем, тому у задоволенні цих позовних вимог, пред`явлених до Головного управління ПФУ в Одеській області слід відмовити.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідачів на користь позивача.

Також у зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду Українм в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, місце знаходження: 40030, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) про визнання протиправним рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного правління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) № 41 від 24.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, місце знаходження: 40030, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період роботи з 01.01.2004 року по 31.12.2022 року до страхового стажу та до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період з 22.08.1992 року по 22.11.1992 року та з 18.01.1993 року по 24.01.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, місце знаходження: 40030, м. Суми, вул. Пушкіна, 1) розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 17.02.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення по суті, з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко