Справа № 320/17866/23
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року (прийнята у письмовому провадженні, м. Києві, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2023 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85 грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року і встановлена (зобов`язано) провести перерахунок з 17.10.2018 на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року у справі №640/18531/19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.02.2023 перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з обов`язковим включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року виплачувалась (отримувалась), як довічно призначена (перерахована) пенсія на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2020 у справі№640/18531/19.

Підставами позову вказано порушення прав позивача у зв`язку з вчиненням протиправних дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо невиконання певних дій щодо виплати пенсії, яка була нарахована та яку було зобов`язано виплатити рішенням суду.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту позовних вимог позивача можна встановити, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиконання в повному обсязі рішень Окружного адміністративного суду м. Києва шляхом подання до адміністративного суду нової позовної заяви, а не заяви в порядку ст.383 КАС України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 16 жовтня 2018 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 206 позивача звільнено із військової служби в запас за станом здоров`я.

З 17 жовтня 2018 року позивачеві призначена довічна пенсія за вислугу років.

У січні 2023 року відповідачем проведено перерахунок призначеної пенсії.

У зв`язку з непогодженням правомірності перерахунку пенсії, а саме не включено додаткові види грошового забезпечення позивач звернувся із заявою до відповідача.

Листом 28.04.2023 року №2600-0202-8/83117 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю підстав.

У зв`язку із зазначеними вище діями відповідачач позивач звернувся із хазначеним вище позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом поданої позовної заяви позивача є визнання протиправною бездіяльності позивача та зобов`язання вчинити дії.

Як встановлено матеріалами справи, а саме з позовної заяви позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85 грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року і встановлена (зобов`язано) провести перерахунок з 17.10.2018 на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року у справі №640/18531/19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.02.2023 перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з обов`язковим включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року виплачувалась (отримувалась), як довічно призначена (перерахована) пенсія на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2020 у справі№640/18531/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи у відкритті провадження суддя суду першої інстанції посилається на те, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиконання в повному обсязі рішень Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.10.2020 у справі №640/18531/19 шляхом подання до адміністративного суду нової позовної заяви, а не заяви в порядку ст.383 КАС України.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що в рамках справи №640/18531/19 вирішувалось питання:

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку і виплаті перерахованої пенсії позивачу в частині включення до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої провадилось утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити з 17.10.2018 року перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2018 року № 651, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди,

а у справі №320/17866/23 ставляться інші вимоги, що стосуються інших періодів, а саме:

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85 грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року і встановлена (зобов`язано) провести перерахунок з 17.10.2018 на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року у справі №640/18531/19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.02.2023 перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.43, 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з обов`язковим включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі (сумі) 4 616,85грн, яка нараховувалася (отримувалася) щомісяця з дня запровадження по березень 2018 року виплачувалась (отримувалась), як довічно призначена (перерахована) пенсія на виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2020 у справі№640/18531/19.

Надаючи оцінку всім доводам обох сторін, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України, ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином наведені обставини не досліджено, відповідної оцінки їм не надано, у зв`язку з чим безпідставно відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 27 листопада 2023 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаля