Справа № 496/3757/23
Суддя: Пендюра Л. О.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3757/23
Провадження № 2-а/496/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Пендюри Л.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політки та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольга Володимирівна, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00008464 від 12.05.2023 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відносно нього закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політки та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008464 від 12.05.2023 року про те, що 13.04.2023 року о 19 год. 30 хв. за адресою: М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF СF 85.430, днз НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 24,2% (9,68 тон), при дозволеній максимальній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. В свою чергу, він, не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною і такою, що має бути скасована. Позивач вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП щодо вимог про зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Також, дана постанова оформлена з порушенням вимог Порядку №1174 та Інструкції №512, зокрема, із постанови неможливо встановити з яких характеристик нараховувалось відсоткове співвідношення ймовірного перевищення вагових норм ТЗ. Крім того, у постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичності шинності (кількості коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено п. 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ані Порядком №1174, ані Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок, зважування тощо), вважає, що зазначення відповідних відомостей в постанові є обов`язковим та надає можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 г (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т). навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцію для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Стверджує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зазначено, що транспортний засіб - PACTON днз НОМЕР_3 являється напівпричепом-контейнеровозом. Тобто, під час проведення перевірки державний інспектор міг отримати (відповідно до закону) данні з баз відповідних органів щодо характеристики транспортного засобу та встановити належність вказаного транспортного засобу до певної категорії, відповідно до чого проводити розрахунок допустимої норми навантаження. Відповідачем не надано фактичних даних, саме яким транспортним засобом (напівпричіп) здійснювалось перевезення вантажу. Тобто, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_2 не встановлено яким транспортним засобом здійснювалось перевезення вантажу, так само який вантаж перевозився. Таким чином, відповідач, в зазначений постанові не встановив, який саме транспортний засіб здійснював перевезення вантажу та до якої саме категорії він відноситься, тим самим прямо порушуючи затверджений законодавством Порядок, який регламентує дії службової особи при здійсненні автоматичної фіксації адміністративного правопорушення (зміст постанови). Звертає увагу суду на те, що відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень врегульовано від 27.12.2019 року № 1174, автоматична система здійснює автоматичну фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), а метадані повинні містити фотографію державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака. Відповідно, вказані вище данні відносно напівпричену зафіксовані в автоматичному режимі та передані посадовій особі для обробки даних. Але, з незрозумілих причин, дані напівпричепу посадовою особою не прийняті в обробку, не зазначені в постанові про адміністративне правопорушення та не залучені в якості доказу до матеріалів адміністративної справи. При зазначені даних напівпричепу, відразу становиться відомим до якої саме категорії відноситься транспортний засіб (контейнеровоз), технічними характеристиками якого передбачено максимальну вантажність 44 тони. Дані про транспортний засіб перевіряються посадовою особою з метою встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення. Зокрема, у постанові відсутні відомості щодо максимального дозволеного навантаження на вісь, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також щодо допустимих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги. Зазначаючи про перевищення загальної маси транспортного засобу на 24,2% (9,68 тон) відповідачем не вказано масу транспортного засобу, встановлену при зважуванні як і не вказано максимально допустиму вагу згідно чинного законодавства. Позивач вважає, що здійснене ним адміністративного правопорушення ґрунтуються сугубо на припущеннях (не встановлений транспортний засіб, яким перевозився вантаж, відсутність даних щодо зазначеного транспортного засобу на фото та відео зображеннях та інше), на підставі вищевикладеного звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

В свою чергу, від Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просять поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву у зв`язку з тим, що копію позовної заяви з додатками отримано 06.07.2023 року та саме з цієї дати в Державної служби України з безпеки на транспорті виникла можливість ознайомитись зі змістом позовної заяви та підготувати відзив. Відзив обґрунтовано тим, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок фіксації адміністративних правопорушень). Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати масу транспортного засобу, визначити кількість осей транспортного засобу, вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювання техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. Тобто суть процесу автофіксації правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесу, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Вимоги до змісту постанови встановлені виключно статтею 283 КУпАП. Натомість Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі Інструкція) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. В оскаржуваній постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР. Крім того, надано матеріали, що підтверджують наявність факту вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, фактично зафіксовані параметри транспортного засобу та виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перевантаження, тонаж перевантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу). Транспортний засіб позивача є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Прилад автоматичний для зважування транспортних засобів у русі зафіксував 6 осей, спарені колеса 3 вісі. Із фотофіксації вбачається, що це комбінований транспортний засіб: трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом. Відповідно до пункту 22.5 ПДР навантаження в 44 тони, про яке зазначає позивач, допускається до трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. Відповідно до фото фіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентований верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни. Максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 тон. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних або спеціалізованих контейнерах, або в спеціалізованих контейнерах-платформах, згідно з їх призначенням. Позивачем не надано доказів того, що на його транспортному засобі знаходився контейнер із відповідним маркуванням, а саме що наявна пломба контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, так само не надано договір про перевезення вантажів контейнером, який є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом. Вказані обставини вказують на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнеру, з огляду на що фактична маса транспортного засобу позивача повинна була бути не більше 40 тон. Інформаційна картка габаритно-вагового контролю, яка була додана до відзиву на позовну заяву, містить вичерпний перелік відомостей про зафіксовані параметри, що є необхідним для встановлення складу та події адміністративного правопорушення. Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані наступні параметри транспортного засобу позивача: кількість осей 6; відстань між осями 1-2 2570 мм, 2-3 1320 мм, 3-4 5430 мм, 4-5 1350 мм, 5-6 1370 мм; навантаження на вісь 1 6500 кг, 2 - 4050 кг, 3 12550 кг, 4 10400 кг, 5 10900 кг, 6 10800 кг.; маса 55200 кг. Оскаржувана постанова містить усі зафіксовані показники, а також формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Тобто позивач мав в наявності усі необхідні дані для самостійного проведення розрахунку, яким встановлено перенавантаження в 9680 кг, що становить 24,2%. На підставі вищевикладеного представник відповідача вважає твердження позивача неаргументованими, оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України такою, що відповідає усім вищенаведеним критеріям та просить, відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах в повному обсязі.

13.07.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень автоматична система здійснює автоматичну фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), а метадані повинні містити фотографію державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака. Відповідно, вказані дані стосовно напівпричепу зафіксовані в автоматичному режимі та передані посадовій особі для обробки даних. Але, з незрозумілих причин, дані напівпричепу посадовою особою не прийняті в обробку даних, не зазначені в постанові про адміністративне правопорушення та не залучені у якості доказу до матеріалів адміністративної справи. При зазначені даних напівпричепу відразу стає відомим, до якої саме категорії відноситься транспортний засіб (контейнеровоз), технічними характеристиками якого передбачено максимальну вантажність 44 тони. Таким чином, досить мінімального втручання в роботу автоматизованої системи, що буде достатнім для спотворення або не взяття до уваги важливих даних щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення. Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів в обов`язковому порядку повинна містити дані про транспортні засоби, до яких відповідно до Правил дорожнього руху України відноситься і напівпричіп, так як саме дані про вказаний транспортний засіб дають можливість визначити можливе навантаження під час перевезення вантажу. Позивач вважає, що посилання представника відповідача на наказ Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, на наказ Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 324, якими затверджено форму постанови. Позивачем не оскаржується форма постанови, оскільки вимоги до змісту постанови затверджені ст. 283 КУпАП та відповідно Постанова повинна, в обов`язковому порядку, містити всі дані, зазначені в Кодексі України про адміністративні правопорушення, оскільки вони першочергово важливі при прийнятті рішення як інспектором Державної служби України з безпеки на транспорті так і під час розгляду в суді. Відповідно до вимог КУпАП відповідач в обов`язковому порядку зобов`язаний зазначати відомості відповідно до ст. 283 КУпАП, що відповідачем не виконано. Невідповідність постанови до вимог ст. 283 КУпАП тягне за собою скасування постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо відсутності фотофіксації транспортного засобу - напівпричепу відповідачем зазначено, що транспортний засіб рухався у «зустрічному напрямку», але відповідно до чого не зрозуміло. Зазначеною вище інструкцію вказано, що автоматичний пункт обладнаний технічними засобами, які проводять автоматичну фотофіксацію транспортного засобу як з передньої частини так і з задньої. Тому твердження відповідача щодо неможливості проведення повної фотофіксації, як те вимагається Інструкцією, не витримує критики та не може відповідати дійсності. Відповідач посилається на те, що на контейнері відсутні різноманітні маркування. Авжеж, але за вказаний вид правопорушення ст. 132-1 КУПАП відповідальність не передбачена. З огляду на дії відповідача, за таких обставин, особу можливо притягнути до відповідальності за буть якою статтею, передбаченою КУпАП. Позивач звертає увагу суду на те, що перевезення вантажів (даний випадок) здійснювався за допомогою двох транспортних засобів, а саме автомобіля DAF СF 85.430, д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричепа-контейнеровоза РАСТОN, д.н.з. НОМЕР_3 , а тому відповідно до вимог ст. 283 КУпАП та Інструкції №1174 обов`язковим являється зазначення в постанові даних транспортного засобу, яким здійснюється перевезення вантажу, тобто автомобіля та напівпричепу, так як вони являються транспортними засобами у відповідності до Правил дорожнього руху України.

31.07.2023 року від Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Представник відповідача в додаткових поясненнях зазначив, що визначальною обставиною є не зазначення в свідоцтві про реєстрацію напівпричепу «контейнеровоз», а дотримання вимоги пункту 22.5 ПДР щодо здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. 3 матеріалів фото фіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричіп має тентований верх, тобто до конструкції контейнера внесено зміни. Також з фотофіксації встановлено відсутність маркувань, передбачених для контейнера. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т. В справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах, згідно з їх призначенням. Таким чином, в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах-платформах, згідно з їх призначенням. Також, здійснене позивачем перевезення не є перевезенням змінного кузову з огляду на наступне. 3 аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань. Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави. Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies - Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації. Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (див. розділу 3, EN 13044:2000). Положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації. Позивачем будь-яких доказів, щодо здійснення вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо, які б могли свідчити на користь доводів позивача не надано. Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантаження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу, формулу розрахунку, інформацію про прилад автоматичний для зважування транспортних засобів у русі, інформацію про дату, час, місце вчинення правопорушення, відповідальну особу, квитанцію для сплати).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження та позовна заява разом з додатками до неї була направлена на адресу відповідача 06.07.2023 року, відзив надійшов на адресу суду 07.07.2023 року, тобто наступного дня та в межах п`ятнадцятиденного строку встановленого ухвалою суду від 31.05.2023 року, вказаний строк відповідачем не порушено, а тому суд не вбачає підстав для його поновлення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач марки «DAF», модель «СF 85.430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маса якого без навантаження складає 6010 кг, повна маса 26500, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на напівпричіп-контейнеровоз марки «PACTON», реєстраційний номер НОМЕР_3 , масою без навантаження 4600 кг, повною масою 34000 кг, який належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.17).

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, відповідно до пункту 22.5 яких за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Так, згідно із змісту даної постанови вбачається, що 13.04.2023 року о 19 год 30 хв. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF СF 85.430, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 24.2% (9.68 тон), при дозволеній максимальні фактичній масі 40 тон (а.с. 13).

Постанова містить назву технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення, код, тип обладнання, серійний номер - WIM 20, WAGA-WIM35, №7, та серію, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - №UA.TR.113-0619/05F-21 до 22.07.2022 року. За змістом примітки **строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився у період дії воєнного стану, відповідно до постанови Уряду від 05.04.2022 №412 є чинним на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях (а.с. 13).

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволу на рух транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вагових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин контролюючим органом установлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу марки DAF СF 85.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом державний номер НОМЕР_3 , суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення спірної постанови серії АА № 00008464 від 12.05.2023 року.

При цьому, суд зазначає, що в межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричіп, державний номер НОМЕР_3 , не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 «напівпричіп-контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу.

Така зміну функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Отже, суд вказує, що в даному випадку норматив перевищення ваги транспортного засобу становить 40т.

Щодо невідповідність постанови серії АА № 00008464 від 12.05.2023 вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, суд вказує про таке.

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

При цьому, відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

За наслідками дослідження спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00008464 від 12.05.2023, судом установлено, що даний акт індивідуальної дії містить: відомості про найменування органу та посадової особи, який її виніс; дату розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічного засобу; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

За таких обставин суд дійшов висновку адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 14-3, 132-1, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 5, 8, 9, 20, 72-74, 77, 90, 121, 241-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політки та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольга Володимирівна, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра