Справа № 160/19885/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації - Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ - 04525024, за: ненадання точної та повної запитуваної публічної інформації; ненадання відповіді у запитуваній письмовій формі, згідно пункту 7 ч.2 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до поставлених питань, у запиті на інформацію № 2 від 23.01.2023 року;
- зобов`язати Відповідача по справі повторно розглянути запит на інформацію № 2 від 23.01.2023 року, у відповідності до вимог, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду по даній справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
15.06.2023 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків з долученням доказів надсилання Слобожанській селищній раді Дніпровського району Дніпропетровської області копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у відповідача письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи надходив до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області запит на інформацію № 2 від 23.01.2023 року та відомості щодо дати його отримання, а також щодо того, чи було надано на нього відповідь (у разі її надання, копію такої відповіді та докази її направлення (вручення) позивачу).
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Обґрунтувань неможливості подання відзиву у строк, встановлений судом, клопотань про продовження строку на подання відзиву надано не було.
За приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 13.02.2006 Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
23.01.2023 позивач звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із запитом на інформацію №2 згідно зі статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну інформацію:
« 1) Чи отриманий Слобожанською радою мій запит на інформацію від 28.12.2022 року? Якщо так, надайте мені його копію.
2) Ким саме (ПІБ, посада) мій запит на інформацію від 28.12.2022 року отриманий, та коли (дата) зареєстрований.
3) Ким саме (ПІБ, посада), коли (дата), та на кого (ПІБ, посада) мій запит від 28.12.2022 року, був розписаний для виконання?
4) Чи відправлена Вами відповідь на мій запит на інформацію від 28.12.2022 року? Якщо так, зазначте вихідний номер та дату листа з відповіддю, та надайте документи (накладну, опис, фіскальний чек про оплату відповідних послуг), які підтверджують відправлення цієї відповіді на мою адресу засобами поштового зв`язку.
5) Прошу надати усі рішення восьмої сесії (8 скликання) Слобожанської селищної ради, що стосуються питань передачі комунального майна (земельних ділянок, об`єктів нерухомості, приміщень тощо) у власність або користування будь-яким фізичним та юридичним особам» (а.с. 10).
Вказаний запит направлено позивачем засобами поштового зв`язку листом з описом вкладення 23.01.2023 (а.с.13-15, 20).
Листом від 06.02.2023 за №03-09/11/357 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити позивача №б/н від 17.01.2023, №б/н від 20.01.2023, №б/н від 18.01.2023, №б/н від 19.01.2023, №б/н від 22.01.2023, №б/н від 21.01.2023, №б/н від 23.01.2023, №б/н від 26.01.2023, №б/н від 22.01.2023, №б/н від 26.01.2023, №б/н від 23.01.2023, №б/н від 21.01.2023, №б/н від 24.01.2023, №б/н від 25.01.2023, №б/н від 24.01.2023 та №б/н від 26.01.2023 повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів на публічну інформацію та, зокрема, зазначено інформацію наступного змісту:
«З метою належного виконання Ваших запитів про надання інформації, документів та роз`яснень, враховуючи систематичні віялові або аварійні відключення світла, відсутність зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради та великий об`єм запитуваної Вами інформації, запрошуємо Вас до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою - Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 56-б, 2 поверх, кабінет 201 у понеділок 10 лютого 2023 року з 13.00 до 14.00 для ознайомлення. Вам буде надано можливість зробити фотокопії запитуваних Вами документів.».
Копія відповіді на запит №03-09/11/357 від 06.02.2023 була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну адресу позивача, зазначену у запиті: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 07.02.2023 об 11 год. 02 хв. (а.с 11).
Вважаючи, бездіяльність відповідача щодо надання відповіді на запитувану інформацію та документи, та не у письмовій формі, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40 Конституції України).
Згідно преамбулою Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон №2657-XII) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статей 1, 4 цього Закону інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
За змістом частини першої статті 6 Закону № 2657-XII право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону №2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Стаття 5 Закону №2939-VI визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Так, відповідно до статті 1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
За змістом статті 4 Закону №2939-VI доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до частини другої статті 19 Закону №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно із статтею 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Крім того, частиною другою статті 6 Закону №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до статті 23 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала (постанови від 27 лютого 2020 року в справі №800/304/17, від 01 квітня 2021 року в справі №9901/183/20, від 10 лютого 2022 року в справі №9901/369/21), що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Листом від 06.02.2023 за №03-09/11/357 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити №б/н від 17.01.2023, №б/н від 20.01.2023, №б/н від 18.01.2023, №б/н від 19.01.2023, №б/н від 22.01.2023, №б/н від 21.01.2023, №б/н від 23.01.2023, №б/н від 26.01.2023, №б/н від 22.01.2023, №б/н від 26.01.2023, №б/н від 23.01.2023, №б/н від 21.01.2023, №б/н від 24.01.2023, №б/н від 25.01.2023, №б/н від 24.01.2023 та №б/н від 26.01.2023 повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів.
Копія відповіді від 06.02.2023 за №03-09/11/357 була направлена відповідачем 07.02.2023 об 11 год. 02 хв. засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача, зазначену ним у запиті від 23.01.2023: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.10, 11).
З огляду на викладене, суд не вбачає протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо не розгляду його запиту №б/н від 23.01.2023.
Разом з тим, доказів надіслання вказаної відповіді на поштову адресу позивача, вказану ним у запиті, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Проте, з наданих суду доказів вказана відповідь відповідачем направлена лише на електронну пошту, чим на переконання суду, допущено порушення прав позивача на отримання інформації саме у письмовій формі на вказану ним поштову адресу.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача не направлення відповіді від 06.02.2023 за №03-09/11/357 на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену у запиті на інформацію від 23.01.2023.
Щодо змісту наданої відповіді на запит, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач у своєму запиті від 23.01.2023 просив відповідача надати наступну публічну інформацію:
« 1) Чи отриманий Слобожанською радою мій запит на інформацію від 28.12.2022 року? Якщо так, надайте мені його копію.
2) Ким саме (ПІБ, посада) мій запит на інформацію від 28.12.2022 року отриманий, та коли (дата) зареєстрований.
3) Ким саме (ПІБ, посада), коли (дата), та на кого (ПІБ, посада) мій запит від 28.12.2022 року, був розписаний для виконання?
4) Чи відправлена Вами відповідь на мій запит на інформацію від 28.12.2022 року? Якщо так, зазначте вихідний номер та дату листа з відповіддю, та надайте документи (накладну, опис, фіскальний чек про оплату відповідних послуг), які підтверджують відправлення цієї відповіді на мою адресу засобами поштового зв`язку.
5) Прошу надати усі рішення восьмої сесії (8 скликання) Слобожанської селищної ради, що стосуються питань передачі комунального майна (земельних ділянок, об`єктів нерухомості, приміщень тощо) у власність або користування будь-яким фізичним та юридичним особам».
Як вбачається зі змісту відповіді від 06.02.2023 за №03-09/11/357, позивачеві пропонувалось прибути до приміщення Слобожанської селищної ради Дніпровського району, що знаходиться за адресою - Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського,56-б, 2 поверх, кабінет 201 у понеділок 10 лютого 2023 року з 13.00 до 14.00, для ознайомлення із запитуваними документами та зняття фотокопій, обґрунтовуючи систематичними віяловими або аварійними відключеннями світла, відсутністю зв`язку/інтернету на території громади, в тому числі в приміщенні, де працюють виконавчі органи ради та великим об`ємом запитуваної інформації.
Отже, відповідачем не надано відповіді по суті запиту, водночас і не відмовлено у наданні запитуваної інформації та документів, а запропоновано прибути до селищної ради для ознайомлення із вказаними документами та здійснення з них фотокопій, тобто фактично відповідачем вчинені дії на забезпечення доступу до документів, що запитуються, з метою належного виконання запиту.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не скасований.
Суд враховує нестабільність ситуації в регіоні з початку повномасштабної військової агресії з боку рф, часті масовані ракетні обстріли всієї території України, в тому числі території м. Дніпра та Дніпропетровської області, та у зв`язку із чим часті відключення електропостачання у регіоні протягом листопада 2022 року - лютого 2023 року.
При цьому, приписи статті 3 Закону №2939-VI встановлюють гарантії права на доступ до публічної інформації, серед яких це право гарантується зокрема максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації (пункт 3 вказаної статті).
Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).
Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.
Згідно з частиною першою статті 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: «У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим».
Розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.
У спірних правовідносинах, що склались, розпорядник інформації, яким є відповідач, зайняв активну позицію співпраці із позивачем (запитувачем інформації) та проявив очевидну готовність надати потрібну допомогу (в аспекті порушеного питання та зважаючи на обставини воєнного стану, часті повітряні тривоги та відключення електропостачання в регіоні), запросивши до ради з метою надання доступу до офіційних документів, а відтак права позивача ознайомитись із запитуваними документами, отримати з них копії, що, на переконання суду, відповідає статті 2 КАС України, зокрема, принципам добросовісності (пункт 5 частини другої) і розсудливості (пункт 6 частини другої).
Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивач як запитувач інформації з отриманням від відповідача відповіді від 06.02.2023 № 03-09/11/357 був обізнаний із його змістом. Водночас, прояву готовності до співпраці з розпорядником у пошуку шляхів отримання потрібної йому інформації та документів в умовах, що склались, з матеріалів справи не встановлено.
- мета запитувача: необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;
- характер запитуваної інформації: інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;
- особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості: розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;
- готовність і доступність запитуваної інформації: надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.
Тягар доведення дотримання вказаних критеріїв покладається на запитувача інформації, що у спірних правовідносинах не доведено позивачем.
Аналіз приписів Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації та документів за запитом від 23.01.2023 відсутні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова