Справа № 335/10465/23
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вакуленко Д.О., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 18.10.2023 старшим інспектором з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій область майором поліції Пєтуховим Ю.В. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , які відповідальної особи ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.
Разом з цим, ознайомившись зі змістом вище зазначеної постанови, ОСОБА_1 вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірною та необґрунтованою.
В оскаржуваній постанові інспектор зазначив, що позивач порушив пункт 1.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.
Однак в постанові не зазначено, в чому проявилась небезпека чи перешкода для руху, загроза чи матеріальні збитки.
Позивач вважає, що відповідачем не доведено, того що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП, що роботи проводились на дорозі чи вулиці, та було створено перешкоди для руху автомобільного транспорту.
Вважає, що працівник відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій області при винесенні оскаржуваної постанови дійшов помилкового висновку про те, що саме позивачем не було облаштовано місце проведення дорожніх робіт по вул. Незалежної України, 82 в місті Запоріжжі засобами регулювання дорожнього руху», оскільки не зрозуміло на підставі чого та яких документів працівник суб`єкта владних повноважень дійшов до висновку про те, що саме позивачем не було облаштовано місце проведення дорожніх робіт засобами регулювання дорожнього руху.
Працівником відділу безпеки дорожнього руху УПП в Запорізькій області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно позивача як працівника ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».
Однак позивач наголошує, що він не є посадовою особою ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», а працює на зазначену підприємстві на посаді майстра дільниці.
Притягнення позивача до адміністративної відповідальності як працівника підприємства, що не є посадовою особою, за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП відповідно до оскаржуваної в судовому порядку постанови вважає повністю неправомірним та необґрунтованим.
Отже, в даному випадку належним суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП є директор ТОВ «РЕМШЛЯХБУД», як посадова особа підприємства.
Тому позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД № 057611 від 18.10.2023 ) за ч. 2 та ч. 3 ст. 140 КУпАП про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача витрати з проведення оплати судового збору за подання позовної заяви до суду та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Ухвалою судді від 30.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник Назаренко М. надіслав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить проводити розгляд справи без участі представника відповідача та в задоволенні позовних вимог відмовити.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов до наступного висновку.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Приписами ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У судовому засіданні встановлено, що 18.10.2023 старшим інспектором з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Запорізькій область майором поліції Пєтуховим Ю.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД № 057611 від 18.10.2023 ) за ч. 2 та ч. 3 ст. 140 КУпАП про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 2 ст. 140 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.
Натомість судом встановлено, що ОСОБА_1 є майстром ТОВ «РЕМШЛЯХБУД».
При цьому, із змісту правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскаржуваної постанови та положень ст. 140 КУпАП, у даному випадку, суд вважає, що вказане правопорушення за формою вини відноситься до умисних правопорушень.
За змістом п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Організаційно-розпорядчі обовязки це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, ділянкою роботи, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, центральні органи виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, керівники структурних підрозділів. Адміністративно-господарські обовязки це обовязки з управління або розпорядження державним, колективним чи приватним майном.
Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за недодержання лише тих правил, забезпечення виконання яких належить до їх службових обов`язків.
ОСОБА_1 , як найманий працівник, у даному випадку, не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, та в діях останнього не вбачається умислу.
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» є інша особа.
Отже, в даному випадку суд вважає, шо особа відносно якої вирішується питання щодо притягнення до адміністративні відповідальності не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 140 КУпАП.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З врахуванням встановлених обставин, зокрема відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП, рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім цього, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД № 057611 від 18.10.2023) за ч. 2 та ч. 3 ст. 140 КУпАП про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 680,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції
на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч грн).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Суддя І.П. Соболєва