Справа № 741/2118/23
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2023-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 741/2118/23
Номер провадження 2-а/741/38/23
УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2023 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року до Носівського районного суду Чернігівської області засобом поштового зв`язку надійшов акдміністративний позов ОСОБА_1 , поданий в його інтересах представником адвокатом Поповою Світланою Юріївною, до відповідачів: 1: інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, 2: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, 3: Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З доданої до позовної заяви копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523 убачається, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 8 червня 2023 року.

Указану постанову представник позивача уважає протиправною і тому просить її скасувати, зазначаючи, що ОСОБА_1 був зупинений та притягнутий до адміністративної відповідальності 2 вересня 2023 року інспектором УПП в Одеській області Богачуком С.П. за ч. 4 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з тим, що позивачу було вручено нерозбірливу постанову, а сам позивач не знав про судове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами, а також у зв`язку з тим, що позивач проживає на значній відстані від Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, він був вимушений шукати адвоката в межах Одеської області для отримання правничої допомоги. 17 жовтня 2023 року між позивачем та адвокатом Поповою С.Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги за обставинами притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, адвокатом зроблені запити до УПП в Одеській області, до Ніжинського ВДВС в Чернігівській області про надання відповідних копій постанов. Позивач уважає вищенаведені причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, тому представник позивача просить суд поновити ОСОБА_1 строк для подання адміністративного позову на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, предметом даного адміністративного позову є оскарження дій та рішення, прийнятого у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ухвалою судді від 06 листопада 2023 року було визнано неповажними вказані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Поповою С.Ю. у клопотанні про поновлення пропущеного строку причини пропуску строку звернення із позовною заявою до суду. При цьому адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідачів: інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та клопотання про поновлення пропущеного строку для подання позовної заяви було залишено без руху. Одночасно, повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків, викладені в ухвалі, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Представником позивача заявлені позовні вимоги, якими оспорено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523, винесену щодо ОСОБА_1 .

Отже десятиденний термін для оскарження постанови від 02 вересня 2023 року, отриманої позивачем того ж дня, починаючи з наступного дня, закінчився 12 вересня 2023 року включно.

Суддею з матеріалів справи встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Попова С.Ю. звернулась до суду з цим позовом 24 жовтня 2023 року, про що свідчить поштовий конверт, адресований до Носівського районного суду, тобто з пропуском десятиденного терміну на звернення до суду з цим позовом, а саме після спливу більш ніж 41 календарного дня.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Представником позивача на виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом про оскарження оскаржуваної постанови, сформовану в підсистемі «Електронний суд» 11 листопада 2023 року.

В обгрунтування причини поважності пропуску такого строку звернення до суду, указувала, що:

по-перше: вручена ОСОБА_1 на місці після розгляду справи постанова від 02 вересня 2023 року є нечитабельною, адже у кожній із 9 граф унаслідок поганої якості друкування не відображені або затерті цілі речення або абзаци;

по-друге: ОСОБА_1 , який проживає у в с. Коломійцівка Ніжинського району Чернігівської області здійснював заходи з отримання інформації, яка слугувала підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, однак, оскільки Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області та Управління патрульної поліції в Одеській області знаходяться на значній відстані від місця його проживання, а у телефонному режимі йому така інформація не була надана, він вимушений був підшукувати адвоката для надання правничої допомоги в межах Одеської області;

по-третє: 22 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Поповою С.Ю. було укладено угоду про надання правничої допомоги в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області з метою отримання інформації щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 24 вересня 2023 року було надіслано запит до Головного управління патрульної поліції в Одеській області та 25 вересня 2023 року отримано відповідь, що протокол складали працівники УПП в Одеській області, до якого 26 вересня 2023 року було надіслано адвокатський запит, а 2 жовтня 2023 року отримано відповідь про суть, обставини вчинення правопорушення, а також долучено копію постанови належної якості.

по-четверте: УПП в Одеській області 02 жовтня 2023 року відмовило надати засобами інтернет-зв`язку відеозаписи, а представником вживались заходи для отримання такого відеозапису безпосередньо в УПП, однак через оголошення повітряної тривоги доступ до будівлі був відсутнім;

по-п`яте: підставами для прийняття постанови від 2 вересня 2023 року була справа про позбавлення права керування, зазначена у постанові (нерозбірливо), про яку ОСОБА_1 не був обізнаний, а витребування інформації щодо неї потребувало значного часу у зв`язку з її знаходженням в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області;

по-шосте: указані вище обставини свідчать, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості оскаржити постанову від 02 вересня 2023 року протягом десяти днів з дня її вручення унаслідок непереборних обставин, які не залежали від його волі; має місце відмова УПП в Одеській області надати матеріали та необхідність особистого відвідування адреси розташування неодноразово тощо;

по-сьоме: Одеська область піддається регулярним обстрілам, ракетним ударам, часто лунали вибухи, руйнувались та знищувались будівлі в межах міста Одеса. Протягом періоду з 24 вересня 2023 року по 24 жовтня 2023 року в Одеській області повітряна тривога оголошувалась 45 разів та сумарно тривала протягом 44 год 52 хв., що дорівнює робочому тижню, в період яких функціональні обов`язки здійснювати неможливо у зв`язку зі знаходженням в укриттях. У свою чергу, повітряні тривоги мали наслідком припинення роботи поштових відділень, органів та установ державної влади. Також повітряні тривоги 17 та 19 жовтня 2023 року унеможливлювали потрапляння до будівлі УПП в Одеській області для отримання відеозаписів.

Надаючи правову оцінку доводам представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Так, за визначенням ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 рокувизначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Ураховуючи зазначене, загальний строк для звернення до суду з позовом у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності становить десяти днів та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №824/284/19-а.

Поряд з тим, частиною 1 ст. 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до правової позиції щодо застосування норм права, викладеної Верховним Судом у постанові від 04 жовтня 2019 року у справі №820/4188/18 поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палати Верховного Суду 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 зазначила, що «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

З поданої до суду копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523 слідує, що у графах 8 та 9 про роз`яснення вимог статтей 268 та 289 КУпАП та отримання копії постанови містяться підписи ОСОБА_1 , чого його представник адвокат Попова С.Ю. не оспорює.

Отже, факт обізнаності ОСОБА_1 про оскаржувану постанову та її зміст, починаючи з 02 вересня 2023 року, є беззаперечним.

Суддя уважає, що положення як ст. 286 КАС України, так і ст. 289 КУпАП ніяким чином не пов`язують строк оскарження постанови із залученням адвоката (укладенням угоди про надання правничої допомоги), а лише з днем її винесення та часом отримання постанови, у цій справі це 02 вересня 2023 року.

При винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 поліцейським роз`яснено вимоги статтті 289 КУпАП щодо строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що що свідчить його власноручний підпис.

Суддя зазначає, що Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (розділ Території активних бойових дій) датою завершення бойових дій, зокрема, на території Ізмаїльського району Одеської області, с. Біле Вилківської міської територіальної громади (острів Зміїний) є 04 липня 2022 року, тобто ще до дати винесення оскаржуваної постанови, а м. Одеса чи м. Носівка Чернігівської області до переліку указаних територій взагалі не включено.

У позовній заяві та клопотанні про поновлення строку на подання адміністративного позову представник позивача наводить обставини, які стосуються періоду з 22 вересня 2023 року (укладення позивачем угоди про надання правничої допомоги). Однак, представником позивача не наведено об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду, які б перешкоджали позивачеві в десятиденний строк, який закінчився 12 вересня 2023 року.

Щодо тверджень представника позивача про про поважність пропуску строку з підстав надання поліцейським Халімоненку М.В. нечитабельної копії постанова від 02 вересня 2023 року, суддя зазначає, що оригінал або копія нечитабельнї постанови поліцейського до адміністративного позову не додано, що унеможливлює перевірку указаної обставини.

Отже, жодних непереборних та об`єктивних обставин, що унеможливлювали залучення позивачем ОСОБА_1 адвоката в межах законодавчо визначеного строку оскарження постанови у позові не вказано та доказів існування таких обставин не надано.

У свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Суддею не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суддя робить висновок про те, що звернення представника позивача Халімоненка М.В. із цим адміністративним позовом 24 жовтня 2023 року відбулось із пропуском установленого процесуальним законом десятиденного строку.

Слід зазначити, що за належного добросовісного ставлення до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не був позбавлений можливості подати адміністративний позов у межах строку, встановленого статтею 286 КАС України, проте таким правом не скористався.

Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам в цілому, суддя уважає підстави, вказані у поданму клопотанні для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду, неповажними та уважає за необхідне додатково зазначити, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:

- забезпечувати юридичну визначеність і остаточність;

- захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів;

- запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись надокази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства».

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними, лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав,свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2020 року у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Приймаючи вищевикладене та надаючи оцінку викладеним позивачем обставинам, як на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, суддя доходить до висновку про їх неповажність, оскільки вони є безпідставними та недоведеними.

Одночасно суддею враховується, що у відповідності до положень КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. (ст.6 КАС України).

Відповідно до положень ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

За наслідком вищевикладеного, приймаючи що невчинення особою власних процесуальних дій є її правом та відповідальністю та не є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, суддя уважає додаткові доводи позивача для поновлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом, викладені у клопотанні на усунення недоліків, необґрунтованими, безпідставними, а пропущений позивачем строк на звернення до суду з цим позовом пропущеним без поважних причин.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишаєтьсябез руху. При цьому протягом десяти днів здня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою пропоновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення доадміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені представником позивача адвокатом Поповою С.Ю. в порядку усунення недоліків поданого позову після залишення позову без руху, не є поважними, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягає поверненню позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Поповій С.Ю. у поновленні строку звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності правопорушення повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку передбаченому статтею 297 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Анатолій КРУПИНА