Справа № 280/3805/23
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 листопада 2023 року Справа № 280/3805/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (, 69002, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 75, офіс 226)

до: Приватного підприємства «Аскон» (, 72503, Запорізька область, Якимівський район, с.м.т. Якимівка, вул. Центральна, буд. 68)

про: стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році.

06.06.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі позивач) до Приватного підприємства «Аскон» (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у розмірі 124 405,27 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 40 осіб. Отже, відповідно до нормативу, встановленого у ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю у відповідача повинна складати 2 особи. Позивач зазначає, що оскільки у відповідача у звітному періоді середньооблікова чисельність працівників, яким встановлена інвалідність, склала 1 особу, останній повинен сплатити відповідну суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 120 082,12 грн. та пеню у розмірі 4 323,15 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

03.11.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 48950 від 03.11.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки Приватне підприємство «Аскон» є юридичною особою приватного права, зареєстрованою на території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Якимівська селищна територіальна громада з 24.02.2022 вважається тимчасово окупованою територією України. Отже, відповідач вважає, що у нього об`єктивно була відсутня можливість виконати норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році.

Окремо у відзиві на позовну заяву відповідачем зауважено, що за приписами ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю. Однак, позивач вказаним правом не скористався. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу державну організацію 07.02.2022 (а.с.16). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу 30.09.1994 (а.с.28-29).

Позивачем в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності було здійснено визначення підприємств, установ та організацій, які використовують найману працю та не забезпечили виконання у 2022 році нормативу робочих місць. До вказаного переліку був віднесений, у тому числі, відповідач.

У квітні 2023 року позивач склав щодо відповідача Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативну робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік (а.с.4).

Згідно з даними вказаного Розрахунку середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2022 рік становить 40 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю склав 2 особи; фонд оплати праці штатних працівників становить 4 803 284,71 грн.; середня річна заробітна плата штатного працівника становить 120 082,12 грн.

Виходячи з вказаних показників, позивачем була розрахована сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, яка склала 120 082,12 грн. (а.с.4).

Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативну робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, був розміщений позивачем в електронному кабінеті відповідача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції від 17.04.2023 (а.с.4).

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем строків сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, який на дату подання даної позовної заяви становив 45 календарних днів, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 4 323,15 грн. (а.с.3).

Оцінюючи наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у загальному розмірі 124 405,27 грн. (120 082,12 грн. (сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік) + 4 323,15 грн. (пеня) = 124 405,27 грн.), суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 8 ст. 69 Господарського кодексу України (далі ГК України) підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування неповнолітніх, інвалідів, інших категорій громадян, які потребують соціального захисту. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Закон України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон України від 21.03.1991 № 875-XII) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII та з урахуванням вимог ст. 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Крім того, нормою ч. 4 ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII законодавець встановив, що виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України від 21.03.1991 № 875-XII, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Із наведених вище положень законодавства у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю в Україні вбачається, що у підприємств наявний обов`язок щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, а також передбачена сплата підприємствами адміністративно-господарських санкцій у разі порушення встановлених нормативів щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю.

Так, судом встановлено, що позивач в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності визначив підприємства, установи та організації, які використовували найману працю та при цьому не забезпечили виконання у 2022 році нормативу робочих місць. До вказаного переліку позивачем був віднесений відповідач. У квітні 2023 року позивачем був складений Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативну робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, згідно з яким відповідач повинен сплатити позивачу відповідні кошти у розмірі 120 082,12 грн. (а.с.4). Також відповідачу була нарахована пеня за прострочення строків сплати грошового зобов`язання у розмірі 4 323,15 грн. (а.с.3).

Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативну робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, був розміщений позивачем в електронному кабінеті відповідача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія квитанції від 17.04.2023 (а.с.4).

Поряд із цим, у контексті оцінки спірних правовідносин суд приймає до уваги той факт, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є с.м.т. Якимівка Якимівського району Запорізької області. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану» (далі Указ від 24.02.2022 № 64/2022), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 24.02.2022 запроваджений правовий режим воєнного стану. 22.12.2022 Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затвердило Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік). Відповідно до вказаного Переліку Якимівська селищна територіальна громада з 24.02.2022 вважається тимчасово окупованою територією України.

Інформація щодо тимчасової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, зокрема Якимівської селищної територіальної громади, додатково підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 10.08.2023 № 1548/01-32 «Про надання інформації щодо окупації Мелітопольського району Запорізької області» (а.с.32).

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон України від 15.04.2014 № 1207-VII) здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

З огляду на викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи збереження податкової адреси відповідача у с.м.т. Якимівка Якимівського району Запорізької області, суд доходить висновку, що у відповідача з об`єктивних, незалежних від нього причин, була відсутня можливість виконати у 2022 році норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Зазначені обставини, на переконання суду, обумовлюють відсутність в діях відповідача ознак правопорушення у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю. Будь-яких доказів зворотнього позивачем не надано.

Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у розмірі 124 405,27 грн. відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Позивач не довів обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У свою чергу, відповідач надав суду докази об`єктивної неможливості виконання ним у 2022 році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є необґрунтованим, а відтак, у його задоволенні слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, а також враховуючи, що позивач виступає у даній справі в якості суб`єкта владних повноважень, підстави для вирішення питання щодо розподілу суми судового збору відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (, 69002, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 75, офіс 226) до Приватного підприємства «Аскон» (, 72503, Запорізька область, Якимівський район, с.м.т. Якимівка, вул. Центральна, буд. 68) про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у розмірі 124 405,27 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 27 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус