Справа № 560/10119/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що відповідач не виплатив позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі по тексту - Постанова №168) у розмірі 100000,00 грн за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримувані збройної агресії) за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що у спірні періоди позивачу виплачені всі суми додаткової винагороди у відповідності до Постанови №168 з урахуванням положень Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 на підставі рапортів командира підрозділу. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач також подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання щодо пропуску строку звернення до суду позивачем з вказаним позовом, суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Підставою звернення до суду позивач зазначає невиплату збільшеної додаткової винагороди до грошового забезпечення за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, в аспекті спірних правовідносин, суд поняття "додаткова винагорода" та "заробітна плата", які використані у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо нарахування позивачу додаткової винагороди, охоплюється застосованим у частині другої статті 233 Кодексу законів про працю України визначенням "законодавство про оплату праці".

Відповідно до частин першої, другої статті 233 Кодексу законів про працю України у редакції, чинній станом на час звернення позивача до суду з цим позовом, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Зокрема, відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою від 25.04.2023 №383 Кабінет Міністрів України продовжив режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30.06.2023.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 30.05.2023. Тому доводи військової частини НОМЕР_1 щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України не обмежене будь-яким строком під час дії карантину.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з сумою виплаченої додаткової винагороди за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі по тексту - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктами 2-1, 3 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Отже, з огляду на вказані норми суд дійшов висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

З матеріалів справи вбачається, що в журналі бойових дій медичної роти (перший запис в якому датований 01.11.2022) наявні відомості щодо виконання позивачем завдань з медичного забезпечення з 14.11.2022 по 20.11.2022, з 21.11.2022 по 27.11.2022, 30.11.2022, з 02.12.2022 по 11.12.2022, з 12.12.2022 по 18.12.2022, з 20.12.2022 по 25.12.2022, з 26.12.2022 по 01.01.2023.

Відповідно до пункту 3 рапорту від 25.11.2022 №16253 командир медичної роти військової частини НОМЕР_1 подав клопотання про виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, в тому числі позивачу, за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

Відповідно до пункту 1 рапорту від 07.12.2022 №17069 командир медичної роти військової частини НОМЕР_1 подав клопотання про виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн у листопаді 2022 року військовослужбовцям медичної роти, в тому числі позивачу, за періоди з 14.11.2022 по 28.11.2022, 30.11.2022. Також згідно з пунктом 3 вказаного рапорту командир подав клопотання про виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, в тому числі позивачу, за період з 01.11.2022 по 13.11.2022, 29.11.2022.

Відповідно до пункту 1 рапорту від 03.01.2023 №59 командир медичної роти військової частини НОМЕР_1 подав клопотання про виплату щомісячної додаткової в розмірі 100000,00 грн у грудні 2022 року військовослужбовцям медичної роти, в тому числі позивачу, за періоди з 02.12.2022 по 31.12.2022. Також згідно з пунктом 3 вказаного рапорту командир подав клопотання про виплату щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, в тому числі позивачу, за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Позивач не заперечує факту виплати коштів за вказані періоди.

При цьому, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 6684, позивач бере безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04.07.2022 по теперішній час. Підстава: розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №1/1505т/сд від 23.06.2022, бойове розпорядження ОУВ "Дніпро" №134т від 30.06.2022, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №79 від 24.06.2022, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з медичного забезпечення №75 дск від 04.07.2022, рапорт командира МР №8029 від 01.10.2022.

Однак вказана довідка не відповідає вимогам Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 та формі додатку №1 Окремого доручення. Крім цього, у підставах про видання цієї довідки не зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 цього Доручення, зокрема журнал бойових дій.

Щодо недоплати, на думку позивача, додаткової винагороди в сумі 104925,04 грн, суд враховує, що у матеріалах справи відсутні рапорти, накази, бойові розпорядження щодо виплати позивачу такої винагороди за спірні періоди.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За таких обставин, судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 (Вільнянськ,Запорізька область,70002 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.Л. Польовий