Справа № 520/21393/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 р. Справа № 520/21393/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРСДС" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРСДС", з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому з урахуванням уточненого адміністративного позову просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження заступника головного управління ДПС у Харківської області від 27.04.2023 р. №144-РЛ;

- зобов`язати Головне управляння ДПС у Харківської області внести зміни до ліцензійного реєстру та поновити дію ліцензії №00009 на право оптової торгівлі алкогольними напоями крім сидру та перрі (без додання спирту).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.07.2023 в особистий електронний кабінет Товариства надійшов витяг з розпорядження від 27.04.2023 №144-РЛ про анулювання ліцензії №00009 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту). Підставою прийняття спірного розпорядження зазначено "у зв`язку з встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або місцезнаходженням провадження діяльності які зазначені у виданій ліцензії". Позивач зазначив, що контролюючим органом безпідставно порушено норми Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Податкового кодексу України, оскільки прийнято не рішення про анулювання ліцензії, а розпорядження. Крім того, зазначив, що Товариство в особистий кабінет не отримувало жодної кореспонденції, телефонних дзвінків або повідомлень щодо бажання контролюючого органу проводити планові або позапланові перевірки. Також посилався на незастосування перевіряючими контролюючого органу під час проведення перевірки норм постанови Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану", якою вирішено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану". Між іншим, позивач зазначив, що нормою частини 1 статті 19 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, пунктом 8 частини 12 статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" визначено, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Товариство наполягає на тому, що будь якого акту про проведення перевірки не отримувало.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом відповідно до ст. 262 КАС України без виклику сторін в судове засідання.

Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог є безпідставними та помилковими. Так, контролюючий орган зазначив, що позивач безпідставно посилається на положення Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", оскільки спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР, яким передбачено, що рішення керівника про анулювання ліцензії приймається у формі розпорядження. Крім того, зауважив на безпідставне посилання позивача на неповідомлення останнього про проведення перевірки, оскільки фактична перевірка проводиться без попередження. Між тим, надіслання позивачу розпорядження в електронний кабінет передбачено положеннями пункту 103 Порядку №895, а тому контролюючий орган повідомляючи позивача в такий спосіб діяв у відповідності до чинних норм вказаного Порядку. Поряд із цим, вважав необґрунтованими посилання позивача на норми Постанови КМУ №303, так як заборон на проведення фактичних перевірок законодавець не передбачав. А тому, у спірних правовідносинах контролюючий орган діяв в межах, на підставі та у спосіб визначений діючим законодавством України.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРСДС" зареєстроване як юридична особа та взято на облік як платник податків з 14.12.2016. Видами економічної діяльності Товариства, зокрема є: 46.34 Оптова торгівля напоями (основний). Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Велика Панасівська, будинок 96.

Позивачем 07.04.2021 отримано ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) №00009 терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2026.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що в електронний кабінет Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРСДС" надійшов витяг з розпорядження від 27.04.2023 №144-РЛ (внутрішній номер 1205195), яким зобов`язано ГУДПС у Харківській області анулювати ліцензію №00009 терміном дії з 07.04.2023 по 07.04.2026 у зв`язку із встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Позивач не погодившись із протиправними діями та спірним розпорядженням, звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодексу України.

За приписами пп.20.1.4, 20.1.8, 20.1.10 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів та під час проведення перевірок перевіряти документи, що підтверджують посаду посадових осіб та/або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, що спростовує доводи позивача щодо неповідомлення Товариства про проведення фактичної перевірки.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального).

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, зокрема, контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 20 липня 2023 року №520/5288/21, від 21.07.2022 у справі №320/1864/21, від 11.05.2022 у справі №540/4141/20, які враховуються судом в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові від 06.07.2022 у справі №420/1242/21 Верховним Судом викладено такий висновок щодо застосування норми права: "Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що дана правова норма передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо. Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства".

Матеріалами справи встановлено, що наказом ГУ ДПС від 16.03.2023 № 1008-п на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, за приписами якого окремою підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з 16.03.2023 призначено проведення фактичної перевірки ТОВ "ФОРСДС" тривалістю не більше 10 діб за адресою місця провадження господарської діяльності: м. Харків, вул. Велика Панасівська, б. 96.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України врегульовані Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Положеннями статті 1 вказаного Закону, визначено, що анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Абзацом 12 частини 52 статті 15 Закону України № 481/95-ВР, передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку (частина 53 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального").

Отже, підставою для анулювання ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Відповідно до частини 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 24 березня 2023 року фахівці контролюючого органу з метою проведення фактичної перевірки здійснили вихід за місцем фактичного провадження діяльності (місцезнаходження) ТОВ "ФОРСДС" за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, б. 96.

При виїзді на вказану у ліцензії адресу Товариства, відповідачем встановлено відсутність суб`єкта господарювання за місцезнаходженням.

У зв`язку з відсутністю позивача за вказаною адресою ГУ ДПС у Харківській області складено акт від 24.03.2023 №1359/20-40-09-01-03/41026863 "Про неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю ТОВ "ФОРСДС" за місцезнаходженням".

Розпорядженням ГУ ДПС у Харківській області від 27.04.2023 №144-РЛ «Про анулювання дії ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту)» дія зазначеної ліцензії анульована за встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Таким чином, суд доходить висновку, що посадовими особами ГУ ДПС в Харківській області з дотриманням норм Податкового кодексу України складено акт "Про неможливість проведення перевірки у зв`язку із відсутністю ТОВ "ФОРСДС" за місцезнаходженням", яким засвідчується, зокрема, факт відсутності посадових/службових або уповноважених осіб товариства за місцезнаходженням, вказаним у виданій ліцензії на право оптової торгівлі, що є достатнім для висновку про відсутність суб`єкта господарювання за місцезнаходженням, зазначеним у виданій ліцензії та анулювання її дії з цих підстав.

Разом із тим, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на норми Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", як такі, що регулюють спірні правовідносини, зауваживши, що даний Закон передбачає прийняття за результатами перевірки рішення, а не розпорядження.

Суд вказані доводи вважає помилковими, оскільки положеннями пункту 3 частини 2 статті 2 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" визначено, що дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, що здійснюється відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Відтак, норми вищевказаної статті Закону спростовують доводи позивача, що спірні правовідносини, які виникли у межах даної справи регулюються Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності", а тому, не враховуються судом при вирішенні даного спору.

Стосовно посилань позивача на норм постанови Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану", якою вирішено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану", суд зазначає наступне.

Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів); в) фактичних перевірок.

А тому, суд вважає помилковими доводи позивача стосовно наявності законодавчих заборон на проведення контролюючим органом в межах здійснення безпосередньої функції контролю фактичних перевірок на час введення воєнного стану.

Стосовно направлення контролюючим органом витягу з розпорядження через електронний кабінет Товариства, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 року №895 затверджено Порядок проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи дозвільних документів.

Відповідно до пункту 1 Порядку №895 вказаний визначає механізм проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи дозвільних документів (далі - експериментальний проект), процедуру та вимоги щодо ведення першої черги Єдиної державної електронної системи дозвільних документів.

Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання, які виявили намір приєднатися до експериментального проекту щодо подання документів для отримання адміністративних послуг у сфері ліцензування (видача ліцензії, зупинення дії ліцензії повністю або частково, відновлення дії ліцензії повністю або частково, анулювання ліцензії повністю або частково, розширення або звуження провадження господарської діяльності), скарг на дії органів ліцензування, одержання інформації про перевірки в електронній формі з використанням електронного кабінету та Реєстру адміністрування ліцензій першої черги Єдиної державної електронної системи дозвільних документів.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №895 зазначено, що Єдина державна електронна система дозвільних документів (далі - електронна система) - єдина інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує створення, перегляд, надсилання, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері ліцензування, а також електронну взаємодію між здобувачами ліцензій, ліцензіатами та їх представниками, державними органами, їх посадовими особами з метою отримання визначених пунктом 42 цього Порядку адміністративних послуг у сфері ліцензування.

Через електронний кабінет здобувача ліцензії, ліцензіата створюються такі електронні документи та здійснюються такі дії, зокрема, ознайомлення з документами, що приймаються під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері ліцензування (п.п.5 п..59 Порядку №895).

Положеннями пунктів 103, 104 Порядку №895 передбачено, що з дня авторизації користувача в електронному кабінеті надсилання/отримання електронних документів та інформації, обмін повідомленнями з іншими користувачами здійснюється виключно через такий електронний кабінет, якщо інше не визначено законодавством.

Документ, надісланий в електронний кабінет, вважається врученим користувачу, якщо він сформований з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" і є доступним в електронному кабінеті. Сповіщення про надходження документа надсилається автоматично програмними засобами електронної системи на адресу електронної пошти користувача.

З урахуванням зазначено, суд доходить висновку, що відповідач надсилаючи спірне розпорядження до електронного кабінету позивача діяв у межах норм вказаного Порядку, який є чинним та створений задля взаємодії між першою чергою Єдиної державної електронної системи дозвільних документів та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у режимі реального часу для отримання інформації, необхідної для надання адміністративних послуг у сфері ліцензування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуючи спірне розпорядження №144-РЛ від 27.04.2023 позивач фактично не погоджується із способом направлення вказаного розпорядження, не повідомлення про проведення фактичної перевірки та не врахування при проведенні такої перевірки воєнного стану в Україні, при цьому ТОВ "ФОРСДС" не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів у підтвердження дійсного перебування посадових/службових чи уповноважених осіб Товариства за адресою, зазначеною у виданій ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту).

За змістом позовної заяви представник позивача не заперечує та не спростовує встановленого контролюючим органом факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Наявність запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про місцезнаходження юридичної особи не є беззаперечним свідченням дійсного перебування суб`єкта господарювання за вказаною адресою та здійснення ним за вказаною адресою господарської діяльності.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про правомірність прийнятого відповідачем розпорядження від 27.04.2023 р. №144-РЛ, та як наслідок відсутність підстав для зобов`язання Головного управляння ДПС у Харківської області внести зміни до ліцензійного реєстру та поновити дію ліцензії №00009 на право оптової торгівлі алкогольними напоями крім сидру та перрі (без додання спирту).

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРСДС" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 96, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.