Справа № 137/1244/23
Суддя: Верещинська Я. С.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/1244/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю секретаря судового засідання Хижук Л.І.

сторін у справі: представника позивача-адвоката Гаврилюка О.В.

свідка ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Представник позивача-адвокат Гаврилюк О.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із зазначеним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ №7747326 винесеної 16.09.2023 інспектором ВП №3 (Вінницьке РВП) Вінницького ГО РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем, якою накладено на позивача адміністративне стягнення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн, а провадження у справі про адміністративні правопорушення просив закрити. Просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 16.09.2023 близько 11год 45хв позивач зупинився автомобілем OPEL MOVANO д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Хмельницьке шосе, 103А, в м. Вінниця, не в зоні дії знака зупинка заборонена, до нього підійшов працівник поліції і повідомив, що він нібито став під знак 3.34 зупинка стоянка заборонена, чим порушив п.8.4.в. ПДР, він повідомив йому, що нічого не порушував та попросив надати докази правопорушення. Працівник поліції не надав ніяких доказів та повідомив, що це незначне порушення обмеживсь усним зауваженням. Через деякий період часу в своєму особистому кабінеті «Дія», він виявив, що відносно нього була винесена постанова серії ЕАТ №7747326 від 16.09.2023 та накладено штраф в розмірі 340грн. Позивач вважає вказану постанову інспектора такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення. Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення, відповідач, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові не долучено. В постанові відсутні докази, що б підтверджували порушення ОСОБА_2 , положень ПДР України, вчинення яких йому ставиться у провину. Також зазначає, що оскаржувана постанова винесена 16.09.2023, але на місці працівник поліції позивачу її не вручав, із завіреної належним чином копії постанови в графі №9 «копію постанови отримав» стоїть підпис працівника поліції, а не позивача.

Позиція відповідача

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свій відзив представник відповідача мотивує тим, що 14.09.2023 о 11:49:29 м. Вінниця, по вулиці Хмельницьке шосе, 103 А, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим порушив п.8.4.в. ПДР - «Порушення вимог дорожніх знаків», на підставі чого інспектором ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем винесено постанову серії ЕАТ №7747326 від 16.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 cт.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00грн. Зазначає, що ОСОБА_2 на момент зупинки та під час спілкування було роз`ясненно його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 КУ. Відповідно до приєднаних доказів до відзиву, а саме відеозапису, що зафіксовано нагрудною відеокамерою інспектора ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем встановлено, що ОСОБА_2 особисто підтверджує порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, тобто зупинку транспортного засобу в дії знаку 3.34, розділ 33., п.8.4.в ПДР - «Порушення дії знаків». Крім того, вказує на те, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А тому, вважає складену постанову обгрутновану та підтверджену належними доказами, які поліцейський оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рух справи в суді

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.10.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 28.11.2023 із викликом сторін.

Розгляд справи

Представник позивача-адвоката Гаврилюк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та відповіді на відзив. Заперечив проти відзиву відповідача, оскільки у ньому відповідач не спростував твердження позивача та аргументи стосовно суті позовних вимог. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Представник зазначив наступне: факт порушення правил дорожнього руху має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами; відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис; відеозапис, який був долучений представником відповідача до відзиву не відповідає фактичним обставинам справи, а тому доводи позивача викладені в позовній заяві є обгрунтованими. Вкотре наголосив на тому, що поліцейським порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду відзив, у якому висловив свою позицію щодо розв`язання спору.

Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що 16.09.2023 об 11год 45хв була пасажиром автомобіля позивача та стала свідком розмови ОСОБА_2 із поліцейським. Коли вона підійшла на місце події, почула як поліцейський сказав, що виносить попередження та відпускає водія. Підтвердила, що ОСОБА_2 на місці події не попереджували про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснювали йому його права та не надавали доказів вчинення будь-якого правопорушення. Пізніше, дізналась від ОСОБА_2 , що з приводу тієї події на нього був накладений штраф, про що він дізнався лише з додатку «Дія».

Встановлені судом обставини

16.09.2023 о 11:49:29 інспектором ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем винесено постанову серії ЕАТ №7747326 від 16.09.2023, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн (а.с.16). У постанові зазначено, що 16.09.2023 о 11:37:20, м. Вінниця, по вулиці Хмельницьке шосе, 103 А, водій ОСОБА_2 , керуючи OPEL MOVANO д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, чим порушив п.8.4.в. ПДР - «Порушення вимог дорожніх знаків».

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з пунктом 8.4.(в) Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, серед яких зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити, зокрема, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

На підтвердження факту порушення ОСОБА_2 вимог пункту 8.4 (в) Правил дорожнього руху відповідач надав запис з нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано транспортний засіб OPEL MOVANO д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на узбіччі дороги. Проте, з відеозапису не вбачається, що позивач здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу в зоні дії заборонного дорожнього знака 3.34 «Зупинка заборонена», оскільки ні сам дорожній знак, ні частина дороги, на якій він встановлений і діє, на відеозаписі не зафіксовано. На відео зафіксовано лише звинувачення ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при цьму, працівником не було зазначено жодних доказів щодо вчинення вказаного правопорушення. Натомість, позивачем у позові заперечується факт вчинення правопорушення.

Разом з тим, пунктом 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Однак, в порушення вказаних вимог Інструкції, відеозйомка велася не безперервно, а на фрагменті, який був записаний поліцейським, зафіксовано як останній повідомляє ОСОБА_2 про намір застосувати до нього письмове попередження, записує серію та номер посвідчення водія, після чого фіксація закінчується.

Водночас, оскаржувана постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення і як наслідок, в силу положень ст.73 та ст.74 КАС України, даний доказ не може вважатися належним та допустимим. А тому суд до уваги наданий відповідачем відеозапис (відеозапис з нагрудної камери поліцейського) не приймає. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24.01.2019 у справі № 592/5576/17, від 19.02.2020 у справі №524/1284/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто належних доказів порушення ОСОБА_2 правил зупинки та стоянки під час керування транспортним засобом 16.09.2023 в м. Вінниця, по вулиці Хмельницьке шосе, 103 А.

Крім того, ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, пов`язаних із притягненням позивача до адміністративної відповідальності, позбавляє суд також можливості перевірити дотримання інспектором ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем процедури розгляду ним зазначеної справи про адміністративне правопорушення та прийняття за результатами її розгляду оскаржуваної постанови, як і перевірити дотримання ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача права останнього, передбаченого ст.268 КУпАП. При цьому, позивач зазначає про порушення вказаного права, що, відповідно, належало суду перевірити, а при відсутності спростувань відповідачем зазначених тверджень позивача, наведених ним у позові, виходячи також з особливостей розгляду справ даної категорії за правилами чинного КАС України, суд має своїм обов`язком прийняти їх до уваги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 6 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 3, 4 ст. 79 КАС України встановлено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду належних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Про це вказує Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Таким чином, матеріали адміністративної справи не містять доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо судових витрат

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн.

Разом з тим, суд враховує, що, в порядку вимог ч.7 ст.139 КАС України, представником позивача-адвокатом Гаврилюком О.В. подано заяву про надання доказів про судові витрати позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7747326 винесену 16.09.2023 інспектором ВП №3 (Вінницьке РВП) Вінницького ГО РУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції Біланом Вячеславом Миколайовичем, якою накладено на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (, 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 536,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницької області,

Суддя : Верещинська Я. С.