Справа № 600/371/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Чернівці Справа № 600/371/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом через представника, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо написання необґрунтованого та такого, що не відповідає дійсності, порушує права ОСОБА_1 твердження: схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим у характеристиці позивача від 12 липня 2022 року;

зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" виключити з характеристики ОСОБА_1 від 12.072022 твердження: схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, 12.07.2022 Державною установою Чернівецький слідчий ізолятор (далі - відповідач) складено характеристику на нього, в якій зазначено, що він схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення, чим подає негативний приклад іншим засудженим.

Позивач вважає, що він, як засуджений до довічного позбавлення волі, має гарантоване державою право користуватись всіма правами засудженого. Відтак, вказані твердження відповідача позивач вважає необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та порушують його права.

За вказаною позовною заявою, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою суду звільнено позивача від сплати судового збору.

Відповідач подав до суду відзив, в якому заперечував проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, шо від позивача багаторазово надходили різного роду звернення та скарги, які за своїм змістом не відповідали дійсним обставинам та ґрунтувалися виключно на його припущеннях. Таким чином, в діях позивача вбачається зловживання своїми правами на звернення з різного роду питань, а тому характеристика позивача в повній мірі відповідає його особі.

Позивач скористався правом, передбаченим ст. 163 КАС України, та подав до суду відповідь на відзив, в якому виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 засуджений до довічного позбавлення волі. В державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор перебуває з 10.04.2022.

У позові позивач стверджував, що у встановленому порядку подав клопотання про помилування через державну установу "Чернівецький слідчий ізолятор до Президента України.

12.07.2022 виконуючим обов`язки начальника ДУ Чернівецький слідчий ізолятор підполковником внутрішньої служби О. Сушинським затверджено характеристику на засудженого ОСОБА_1 , яка складена 12.07.2022 старшим інспектором відділу СВПР ДУ Чернівецький слідчий ізолятор майором внутрішньої служби І. Даниляком, та узгоджена 12.07.2022 із заступником начальника ДУ Чернівецький слідчий ізолятор із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби М. Труфином (а.с. 16-17).

У характеристиці від 12.07.2023 на засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 , в тому числі, вказано, що засуджений ОСОБА_1 в державній установі Чернівецький слідчий ізолятор перебуває з 10.04.2022 по теперішній час. Під час відбування покарання в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор характеризується посередньо, вимог режиму утримання та розпорядку дотримується, але потребує постійного контролю зі сторони адміністрації. Схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим. Стягнень та заохочень немає. За характером спокійний, егоїстичний, самовпевнений. Висновок: не заслуговує застосування до нього гуманного акту помилування.

Не погоджуючись із характеристикою в частині «схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим», 02.11.2022 позивач звернуся до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор із заявою, в якій просив роз`яснити йому, які саме документи подані ним були необґрунтованими та надати їх копію (а.с. 17).

За результатами розгляду заяви, відповідач повідомив позивача листом від 02.12.2022 за вих. № 7/А-7505, в якому, серед іншого, зазначив, що зазначене твердження «схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим» ґрунтується на неодноразових зверненнях ОСОБА_1 щодо порушення його правзі сторони адміністрації слідчого ізолятора, що не відповідає дійсності (а.с. 18-19).

Вважаючи дії відповідача щодо включення до характеристики твердження схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим» протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правовий статус засуджених, гарантії захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядок застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядок діяльності; нагляд і контроль за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними, врегульовано Кримінально-виконавчим Кодексом України (далі - КВК України).

Статтею 1 КВК України передбачено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

У відповідності до ч. 9 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 13-1 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України перелічено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед яких зокрема, про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Згідно з ст. 2 КВК України кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. 3 КВК України встановлено, що до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно ч. 1, 2, 4 ст. 7 КВК України держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (ч. 2 ст. 151 КВК України).

Частиною 7 ст. 151 КВК України встановлено, що засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше п`ятнадцяти років призначеного покарання.

Підставами звільнення від відбування покарання є, серед іншого, акт про помилування (ст. 152 КВК України).

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Президент України здійснює помилування.

Частинами 1 та 2 ст. 87 Кримінального кодексу України встановлено, що помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Механізм підготовки матеріалів за клопотаннями про помилування засуджених і подання їх до Департаменту з питань громадянства, помилування, державних нагород Офісу Президента України Міністерством юстиції України та виконання указів Президента України про помилування згідно з Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженим Указом Президента України від 21.04.2015 № 223, визначає Порядок подання до Офісу Президента України матеріалів за клопотаннями про помилування засуджених та виконання указів Президента України про помилування, затверджений наказом Міністерства юстиції України 26.05.2021 № 1848/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.05.2021 за № 700/36322 (далі Порядок № 1848/5).

Пунктом 5 розділу ІІ Порядок № 1848/55 встановлено, що після реєстрації клопотання про помилування адміністрація установи забезпечує підготовку характеристики на засудженого(у) за формою, визначеною у додатку 2 до цього Порядку, і відомостей про заохочення та стягнення за весь період тримання цієї особи в установі(ах).

У характеристиці на засудженого(у) відображаються його (її) поведінка за весь період відбування покарання (ставлення до праці та навчання, участь у виховних заходах і реалізації програм диференційного виховного впливу, соціально-корисна активність, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення та відшкодування завданого збитку, соціальні зв`язки, ступінь виправлення) із викладеною думкою адміністрації і, як правило, спостережної комісії або служби у справах дітей про доцільність помилування, а також інші відомості і дані, що мають значення для розгляду питання про застосування помилування.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що 28.06.2022 позивач подав клопотання про помилування через державну установу "Чернівецький слідчий ізолятор до Президента України.

12.07.2022 виконуючим обов`язки начальника ДУ Чернівецький слідчий ізолятор підполковником внутрішньої служби О. Сушинським затверджено характеристику на засудженого ОСОБА_1 , яка складена 12.07.2022 старшим інспектором відділу СВПР ДУ Чернівецький слідчий ізолятор майором внутрішньої служби І. Даниляком, та узгоджена 12.07.2022 із заступником начальника ДУ Чернівецький слідчий ізолятор із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби М. Труфином.

Дослідженням характеристики від 12.07.2023 на засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 встановлено, що в характеристиці на позивача, серед іншого, наведено наступні відомості, а саме:

« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий одружений. Раніше судимий 16.02.2000 Центрально-Городським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. З. ст. 42 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Засуджений 06.09.2004 Апеляційним судом Донецької області за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч.2, ст. 15-115 ч. 2 п. 6, 12, 13, ст. 194 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 18, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області строк попереднього ув`язнення з 14.10.2002 до 22.09.2005 зараховано за правилами передбаченими ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волів в строк відбування покарання.

Початок строку покарання 14.10.2002.

Станом на 28.06.2022 відбув: 22 роки 7 місяців 22 дні.

Засуджений ОСОБА_1 у місцях позбавлення волі перебуває з 21.10.2002.

Засуджений ОСОБА_1 в державній установі Чернівецький слідчий ізолятор перебуває з 10.04.2022 по теперішній час.

Під час відбування покарання в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор характеризується посередньо, вимог режиму утримання та розпорядку дотримується, але потребує постійного контролю зі сторони адміністрації. Схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим. Стягнень та заохочень немає. За характером спокійний, егоїстичний, самовпевнений.

У відношенні до інших засуджених конфліктних ситуацій не створював.

Вимог санітарії та правил особистої гігієни дотримується, має охайний зовнішній вигляд. Фізично розвинений добре. Психічних розладів не проявляє.

Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом побачень, отримання передач, здійснення телефонних дзвінків та відеозв`язку через мережу Інтернет.

На профілактичних обліках установи не перебуває.

Згідно ст. 100, ст. 151-1 зміна умов тримання не застосовувалась.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України участь у реалізації програм диференційованого впливу не залучається.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України до участі в самодіяльних організаціях не залучається.

Висновок: адміністрація станови вважає, що ОСОБА_1 не заслуговує застосування до нього гуманного акту помилування».

Не погоджуючись із характеристикою в частині «схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим», 02.11.2022 позивач звернуся до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор із заявою, в якій просив роз`яснити йому, які саме документи подані ним були необґрунтованими та надати їх копію (а.с. 17).

За результатами розгляду заяви, відповідач повідомив позивача листом від 02.12.2022 за вих. № 7/А-7505. (а.с. 18-19).

Із змісту листа від 02.12.2022 за вих. № 7/А-7505 видно, що за наслідками розгляду заяви відповідач повідомив позивача, що до клопотання про помилування від 28.06.2022, адміністрацією установи додано характеристику на засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 . В зазначеній характеристиці зазначено, що засуджений схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим. Зазначене твердження ґрунтується на неодноразових зверненнях ОСОБА_1 щодо порушення його прав зі сторони адміністрації слідчого ізолятора, що не відповідає дійсності. До прикладу:

24.06.2022 щодо заборони підтримання соціальних зв?язків із родичами, обмеження нa телефоні розмови та відеозв`язок через мережу Інтернет 15 хвилинами.

За увесь час відбування покарання в установі засудженому ОСОБА_1 , ні усно ні письмово, не заборонялось підтримувати соціальні зв?язки з родичами. Також засудженому щоденно, при наявності письмового звернення, надається право на здійснення телефонних дзвінків чи відеозв?язку через мережу інтернет. Виключно з метою реалізації права всіх засуджених на здійснення телефонних дзвінків, відеозв?язку через мережу Інтернет та доступу по глобальної мережі Інтернет в інтернет-класі установи, тривалість, користування зазначеними послугами, обмежується, однак реалізується наданням кожної з таких послуг не менше 15 хвилин на день. Дане обмежений не суперечить чинним нормативно-правовим актам України. Однак всупереч неодноразовим письмовим та усним роз`ясненням, засуджений ОСОБА_1 звертається й надалі про нібито порушення його прав із зазначених питань.

27.06.2022 щодо заборони користування шваброю в камері. Незважаючи на аргументовану відповідь ОСОБА_1 продовжує порушувати питання щодо видачі в камеру швабри.

28.06.2022 щодо обмеження 15 хвилинами в доступі до глобальної мережі Інтернет в інтернет-класі установи.

Тривалість надання доступу до користування глобальною мережею Інтернет не передбачено нормативно-правовими актами. України. Однак, як зазначено вище, виключно з метою реалізації права всіх засуджених на здійснення телефонних дзвінків, відеозв?язку через мережу Інтернет доступу до глобальної мережі Інтернет в інтернет-класі установи, тривалість користування зазначеними послугами обмежується, однак реалізується наданням кожної з таких послуг не менше 15 хвилин на день. Окрім цього, доступ до глобальної мережі Інтернет засуджений ОСОБА_2 має цілодобово безпосередньо в камері де утримується. Незважаючи на зазначене, по сьогоднішній день від засудженого надходять щоденні звернення щодо надання доступу до глобальної мережі Інтернет в інтернет-класі установи до та після обіду.

29.06.2022 звернення із твердженням щодо незабезпечення продуктами харчування у відповідності до визначених норм.

Зазначене твердження ґрунтувалось тільки на власних домислах ОСОБА_1 та не відповідало дійсності.

01.07.2022 звернення щодо неможливості користування глобальною мережею інтернет та правом на відеозв?язок через мережу Інтернет у вихідні дні».

У листі від 02.12.2022 за вих. № 7/А-7505 відповідачем також зазначено, що незважаючи на ознайомлення ОСОБА_1 із графіком роботи інтернет-класу, який у вихідні та святкові дні не працює, а також можливістю користування глобальною мережею Інтернет безпосередньо в камері, від засудженого продовжують надходити звернення щодо надання таких послуг у вихідні дні.

Крім того, у листі від 02.12.2022 за вих. № 7/А-7505 вказано, що на даний час від ОСОБА_1 продовжують надходити численні необґрунтовані заяви, запити та скарги в яких порушуються питання щодо нібито порушення його прав.

У відзиві відповідач стверджував, що від позивача неодноразово надходили різного роду звернення та скарги, які за своїм змістом не відповідали дійсним обставинам та ґрунтувалися виключно на його припущеннях. Таким чином, на думку відповідача, в діях позивача вбачається зловживання своїми правами на звернення з різного роду питань, тому характеристика на нього в повній мірі відповідає його особі.

Суд не вбачає, порушення прав позивача та протиправних дій Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо зазначення в характеристиці твердження: схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення, чим подає негативний приклад іншим засудженим, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався із заявами від 24.06.2022, від 27.06.2022 від 28.06.2022, від 29.06.2022, від 01.07.2022 до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор.

Зокрема, 24.06.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача стосовно заборони підтримання соціальних зв`язків із родичами, обмеження на телефонні розмови та відеозв`язок через мережу Інтернет 15 хвилинами.

27.06.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача стосовно заборони користування шваброю.

28.06.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача щодо обмеження 15 хвилинами в доступі до глобальної мережі Інтернет в інтернет-класі установи.

29.06.2022 позивач звернувся із заявою до відповідача щодо не забезпечення продуктами харчування у відповідності до визначених норм.

01.07.2023 позивач звернувся із заявою до відповідача щодо неможливості користування глобальною мережею інтернет та правом на відеозв`язок через мережу Інтернет у вихідні.

Отже, наведені звернення та заяви підтверджують, що позивач неодноразово звертався до відповідача з різного роду питань. Зазначені обставини не заперечувалися позивачем в позові.

За вказаними заявами адміністрація ДУ Чернівецький слідчий ізолятор у листах №7/2394 від 06.07.2022, № 8/2255 від 29.06.2022, № 3/А-7304 від 22.11.2022 надавала відповіді позивачу.

Не погоджуючись із відповідями та діями відповідача стосовно розгляду заяв, вважаючи їх необґрунтованими, та таким, що порушують його права, позивач звертався до Чернівецького окружного адміністративного суду з відповідними позовами.

Зокрема, з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» видно, що позивач звернув до суду з позовом до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, в якому просив: визнати протиправними дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо неналежного забезпечення права ОСОБА_1 на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку, без обмеження їх кількості, тривалістю однією розмови до 15 хвилин, що передбачені частиною п`ятою статті 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини четвертої розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5; зобов`язати Державну установу Чернівецький слідчий ізолятор забезпечити право ОСОБА_1 на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку, без обмеження їх кількості, тривалістю однієї розмови до 15 хвилин, що передбачені частиною п`ятою статті 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини четвертої розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 у справі № 600/3453/22-а, яке набрало законної сили 09.08.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

13.10.2022 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" з такими позовними вимогами: визнати протиправними дії Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до електронної пошти, без обмеження їх кількості, тривалістю одного доступу до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5; зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" забезпечити право ОСОБА_1 на доступ до електронної пошти, без обмеження їх кількості, тривалістю одного доступу до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі №600/3482/22-а, яке не набрало законної сили та оскаржується позивачем в апеляційному порядку, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, в якому просив: визнати протиправними дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на відеозв`язок через інтернет, без обмеження їх кількості, тривалістю одного відеодзвінка до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1,2, частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. №1769/5; зобов`язати ДУ Чернівецький слідчий ізолятор забезпечити право ОСОБА_1 на відеозв`язок через інтернет, без обмеження їх кількості, тривалістю одного відеодзвінка до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1,2, частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. №1769/5.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі №600/3483/22-а, яке набрало законної сили 04.05.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Позивач звернувся в суд з позовом до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор", в якому просив: визнати протиправними дії Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до Інтернету, без обмеження їх кількості, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5; зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" забезпечити право ОСОБА_1 на доступ до Інтернету, без обмеження їх кількості, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5.

Рішенням суду від 15.03.2023 у справі №600/3484/22-а, яке набрало законної сили 21.06.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор, в якому просив: визнати протиправними дії Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор " щодо заборони користування On-line іграми встановленими безпосередньо в планшеті, заборони користування додатком Google Play Маркет та завантаження та встановлення додатки з Google Play Маркет, заборони користування додатком Приват24, заборони користування додатком ДІЯ та реєстрації в них, перешкода реєстрації на дозволених сайтах ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, яке не забороняє користуватися вказаними додатками та реєструватися на дозволених сайтах; зобов`язати відповідача: надати можливість користуватися On-line іграми встановленими безпосередньо в-планшеті; надати, можливість користуватись додатком Google Play market та завантажувати додатки з Google Play market; надати можливість користуватись додатком Приват 24 та мати змогу зареєструватись у ньому; надати можливість користуватись додатком ДІЯ та мати змогу зареєструватись в ньому; надати можливість зареєструватись на дозволених сайтах.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у справі №600/3984/22-а, яке набрало законної сили 12.06.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Позивач звернувся до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо неналежного забезпечення права ОСОБА_1 на користування в камері шваброю; зобов`язати Державну установу Чернівецький слідчий ізолятор забезпечити право ОСОБА_1 на користування в камері шваброю.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №600/369/23-а, яке не набрало законної сили та оскаржується позивачем в апеляційному порядку, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" з такими позовними вимогами: визнати протиправними дії Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на користування в камері ліхтариком; зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" забезпечити право ОСОБА_1 на користування в камері ліхтариком.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.08. 2023 у справі №600/1984/23-а, яке набрало законної сили 13.10.2023, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Отже, рішеннями Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.03.2023 у справі № 600/3453/22-а, від 01.05.2023 у справі № 600/3482/22-а, від 31.01.2023 у справі №600/3483/22-а, від 15.03.2023 у справі № 600/3484/22-а, від 20.03.2023 у справі №600/3984/22-а, від 27.04.2023 у справі №600/369/23-а та від 29.08.2023 у справі №600/1984/23-а відмовлено позивачу у задоволенні позовних заяв та визнано необґрунтованими його доводи та твердження щодо протиправності дій у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки твердження наведене відповідачем у характеристиці від 12.07.2022 підтверджується вищевказаними судовими рішеннями.

Враховуючи наведене, суд погоджується з твердженням відповідача зазначеним у характеристиці від 12.07.2022.

Таким чином, позивачем необґрунтовано та не надано жодних доказів стосовно протиправних дій Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо зазначення твердження: схильний до написання необґрунтованих скарг на режим утримання в установі, для подальшого його послаблення чим подає негативний приклад іншим засудженим у характеристиці від 12.07.2022.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відсутні правові підстави для виключення з характеристики спірного твердження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити й те, що в постанові від 20.11.2020 у справі №675/3252/18 Верховний Суд звернув увагу, що судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин внаслідок протиправних дій, бездіяльності чи рішень суб`єкта владних повноважень.

За сукупністю наведених обставин, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку позивачем не надано належних і допустимих доказів наявності в діях відповідача будь-яких порушень, чи бездіяльності, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Інші доводи позивача щодо протиправних дій відповідача у спірних правовідносинах суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються зробленими вище висновками суду.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю, та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 73 - 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (ДП "Чернівецький слідчий ізолятор" пл. Соборна, 6, м. Чернівці, 58000);

відповідач - Державна установа Чернівецький слідчий ізолятор (пл. Соборна, 6, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький