Справа № 300/5562/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2023 р. справа № 300/5562/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо обмеження пенсії максимальним її розміром та зобов`язання здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії для виплати без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та виплачувати з 01.04.2019 в такому розмірі, з урахуванням виплачений сум, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, ГУ УПФУ в області, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного забезпечення, Управління), в якому просить:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження загального розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність при обчисленні розміру пенсії для її виплати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити позивачу з 01.04.2019 перерахунок розміру пенсії для її виплати, без обмеження загального розміру пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність з урахуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та виплачувати з 01.04.2019 пенсію в такому розмір, з урахуванням різниці фактично виплаченою та проведеної індексації.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також - Закон №2262-XII), обчислення якої при призначенні визначено в розмірі 85% від грошового забезпечення. На виконання рішення суду №300/3535/20 від 15.02.2021 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за №9/1/839 від 22.03.2021 станом на 05.03.2019, однак в процесі його виконання протиправно органом пенсійного забезпечення при застосуванні 85 відсотків складу грошового забезпечення, обмежено розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22.08.2023 (а.с.20-21), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 19.09.2023 відповідно до статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.30-31).
Заперечуючи позовні вимоги представник Головного управління ПФУ в області зазначив, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №300/3535/20 адміністративний позов задоволено, серед іншого, зобов`язано здійснити Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 однією сумою, з урахуванням проведених платежів.
На виконання вищенаведеного рішення суду 01.05.2021 проведено перерахунок, розмір пенсії після перерахунку становив 24 399,83 гривень, а фактична її виплата здійснювалася в сумі 17 690,00 гривень.
Управлінням здійснено перерахунок основного розміру пенсії позивача за рішенням суду у справі №300/3535/20 в значенні 85% грошового забезпечення, відтак в цій частині права позивача не порушені, а тому вказані правовідносини не підлягають вирішенню. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вивчивши зміст адміністративного позову, відзив на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Такий перерахунок проведено з 01.04.2018, виходячи із 70% розміру грошового забезпечення, внаслідок чого розмір пенсії становив 10 565,60 гривень.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами чинними станом на 05.03.2019. За результатами розгляду заяви відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №300/3535/20 зобов`язано, серед іншого, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 однією сумою, з урахуванням проведених платежів (https://reestr.court.gov.ua/Review/94867181).

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФ України в області в квітні 2021 року провело перерахунок пенсії позивача згідно довідки від 22.03.2021 за №9/1/839 про розмір грошового забезпечення в сумі 22 418,00 гривень та із застосуванням 85% сум грошового забезпечення для обчислення пенсії, внаслідок якого з 01.05.2022 нарахований розмір пенсії становив 24 399,83 гривень, а фактична виплата пенсії склала 17 690,00 гривень, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії №ХД18660-Міноборони (а.с.55).

Таким чином, як свідчить протокол за пенсійною справою позивача за №№ХД18660-Міноборони від 17.04.2021, ГУ ПФ України в Івано-Франківській області при перерахунку пенсії з 01.05.2022 застосувало 85% грошового забезпечення визначеного станом на листопад 2019 року відповідно до довідки за №9/1/839 від 22.03.2021 та обмежило виплату пенсії десятьма розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_1 звернувся 20.07.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявами про проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, на яку, листом від 03.08.2023 за №7047-7151/Ф-02/8-0900/23 відповідач повідомив позивача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168 (надалі по тексту також Постанова №168) здійснював перерахунок пенсії позивача з 01.03.2023 який з врахуванням суми індексації 1 500,00 гривень становив 29 331,71 гривень, однак виплата проведена в розмірі 20 930,00 гривень, на виконання пункту 2 Постанови №168 (а.с.10, 11-12).

Не погоджуючись з такими діями відповідача в частині розрахунку пенсії з 01.04.2019, виходячи з 85% грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019 та з обмеженням її виплати десятьма розмірами прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Оцінюючи вимоги позивача в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 по 01.04.2019 з розрахункової величини 85% грошового забезпечення, суд в першу чергу відзначає, що не підлягає дослідженню в цій справі питання виконання рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.12.2019 у справі №300/2324/19, так як такі вирішуються за правилами статті 382 чи статті 383 КАС України.

Разом з тим, як свідчить наявний в матеріалах справи протокол за пенсійної справою позивача ХД-18660 (Міноборони) від 19.09.2023 позивачу обчислюють та виплачують пенсії з розрахункової величини 85% грошового забезпечення 22 418,00 гривень (а.с.59).

Позивачу достеменно відомо, що його пенсія обчислюється, виходячи із 85% розміру грошового забезпечення, так як останній самостійно подав до суду протоколи по своїй пенсійній справі, в яких наявні такі відомості (а.с.13-15).

Відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимог в частині зобов`язання здійснити з 01.04.2019 виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, суд керується наступними аргументами.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам у цій частині спору, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

За приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (в редакції чинній на момент первинного перерахунку пенсії 01.03.2018) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

У даній справі не є спірними обставини із перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки за №9/1/839 від 22.03.2021, розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , визначеного у такій довідці, а також виконання рішення суду у справі №300/3535/20, в тому числі в силу вимог частини 4 статті 78 КАС України.

Спірним є застосування Управлінням положень частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якими, як вважає відповідач, з 2011 року введено обмеження фактичної виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, законами України, якими затверджено державний бюджет України на 2019, 2020, 2021, 2022 і 2023 роки визначено наступні розміри прожиткових мінімумів, встановлені для осіб, які втратили працездатність: з 01.12.2019 1 638,00 гривень, з 01.07.2020 1 712,00 гривень, з 01.12.2020 1 769,00 гривень, з 01.07.2021 1 854,00 гривень, з 01.12.2021 1 934,00 гривень, з 01.01.2022 1 934,00 гривень, з 01.07.2022 2 027,00 гривень, з 01.12.2022 2 093,00 гривень, з 01.01.2023 2 093,00 гривень. Станом на день подання позову і вирішення спору такий розмір також становить 2 093,00 гривень.

Отже, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність ("максимальний розмір пенсії"), розрахунково складає з 01.12.2019 складає 16 380,00 гривень, з 01.07.2020 17 120,00 гривень, з 01.12.2020 17 690,00 гривень, з 01.07.2020 18 540,00 гривень, з 01.12.2021 19 340,00 гривень, з 01.01.2022 19 340,00 гривень, а з 01.07.2022 22 027,00 гривень, з 01.12.2022 20 930,00 гривень, з 01.01.2023 20 930,00 гривень. Станом на день подання позову і вирішення спору такий розмір також становить 20 930,00 гривень.

В досліджуваному випадку, на переконання позивача, недотриманням його прав зі сторони відповідача є не нарахування і не виплата з 01.04.2019 пенсії без обмеження її максимальним розміром із грошового забезпечення визначеного станом на 05.03.2019.

Я свідчать матеріали справи мало місце обмеження пенсії позивача, так як відбулося виконання відповідачем рішення суду від 15.02.2021 у справі №300/3535/20, у зв`язку із чим загально нарахований розмір пенсії з 01.05.2021, в тому числі за період з 01.04.2019, склав 24 399,83 гривень, а фактична виплата становила 17 690,00 гривень (а.с.55).

На виконання вказаного рішення суду Управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 із 85% грошового забезпечення в сумі 22 418,00 гривень для перерахунку пенсії згідно довідки за №9/1/839 від 22.03.2021, проте в той же час обмежило її виплату максимальним розміром.

Як встановлено судом, в подальшому (а.с.56, 58), відповідач, на виконання постанов Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 за №713, "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 за №118 і "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 за №168 здійснював перерахунок пенсії позивача із нарахуванням відповідної індексації за 2022, 2023 роки, однак загальний підсумок пенсії з 01.03.2022 становив 27 784,00 гривень, а фактична виплата 19 340,00 гривень та з 01.02.2023 загальний розмір становив 29 331,71 гривень, а фактична виплата 20 930,00 гривень відповідно.

Відтак суд констатує, що за цей період з 01.04.2019, виходячи як із матеріалів пенсійної справи так і матеріалів адміністративної справи, мало місце порушення права позивача в частині виплати йому пенсії з її обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що підтверджено Управлінням пенсійного фонду в листі за №7047-7151/Ф-02/8-0900/23 від 03.08.2023 та відповідними протоколами у пенсійній справі (а.с.11-12, 13-15).

Звертаючись до правового регулювання спірних правовідносин, на застосування яких наполягає відповідач, безпосередній зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 за №911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) свідчить, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згодом, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 за №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом №1774-VІІІ до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а і від 26.01.2022 у справі №569/2950/17.

Що стосується доводів пенсійного органу про те, що останній правомірно здійснює виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону №3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Цим Законом №3668-VI, внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Водночас положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин (з 01.03.2022) наявна колізія між Законом №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за №7-рп/2016, та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, яка ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20 і від 18.05.2022 у справі №380/12337/20, від 29.06.2022 у справі №640/19118/18 і від 11.07.2022 у справі №620/613/21.

В контексті спірних правовідносин суд також враховує те, що рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21):

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року;

- приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Таким чином, пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) зобов`язано Верховну Раді України привести нормативне регулювання у певну відповідність, а тому до приведення законодавства у відповідність із Конституцією України та Рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 Управління не наділене правом застосовувати висновки щодо того чи є той чи інший пенсіонер тим "хто перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року".

Суд констатує, що ОСОБА_1 не надав докази, зміст яких би засвідчував, що останній відноситься/відносився до категорії осіб "які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року".

Разом з тим, станом на день ухвалення рішення у даній справі (27.11.2023), Верховна Рада України ще не виконала пункт 3 рішення рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 за №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021 (231/21, 415/21).

Зрештою, спірні приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України 12.10.2022 Рішення №7-р(ІІ)/2022 по справі №3-102/2021.

На час подання позову (17.08.2023) і вирішення даного спору (27.11.2023) визначений Конституційним Судом України строк вже минув.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розмір грошового забезпечення позивача, зафіксований у довідці за №9/1/839 від 22.03.2021 за показниками станом на 05.03.2019, та право на 85% від такого розміру при обчисленні пенсії з 01.04.2019, свідчать про те, що загальне значення нарахованого розміру пенсії є більшим від десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність станом на 01.04.2019, а відтак відновлення порушеного права повинно бути здійснено з 01.04.2019.

В сукупності вказаного, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в області прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років з 01.04.2019, виходячи з грошового забезпечення, яке зазначене в довідці про розмір грошового забезпечення виданою Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за №9/1/839 від 22.03.2021, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, враховуючи при цьому раніше виплачені суми пенсії.

Також, досліджуючи вимогу позивача про обов`язок відповідача здійснити перерахунок і виплату "із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та виплачувати з 01.04.2019 пенсію в такому розмір, з урахуванням різниці фактично виплаченою та проведеної індексації ", суд дійшов наступних висновків.

Оскаржені дії відповідача, які оформлені листом від 03.08.2023 за №7047-7151/Ф-02/8-0900/23 не містить жодної згадки чи будь-якого заперечення стосовно перерахунку і виплати позивачу пенсії без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації. Орган пенсійного фонду констатував відсутність законних підстав здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Таким чином, врахування чи не врахування при перерахунку пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації, станом на момент розгляду судом даної адміністративної справи, за показниками довідки від 22.03.2021 не є спірними.

До завдань адміністративного судочинства належить не просто констатування існування певного права у особи, яка звернулася в суд, - а саме захист такого права, порушення якого вже настало.

Наявні в матеріалах справи протоколи перерахунку за пенсійною справою позивача з 01.03.2022 та з 01.03.2023 і свідчать про нарахування Управлінням як індексації за 2022 і 2023 роки так і усіх інших надбавок та доплат (а.с.56, 58). Зміст таких протоколів не містить відомостей, що саме не виплачується в повному обсязі чи виплачується частково, в тому числі чи обмежено виплату саме в частині індексації за відповідний рік.

Доплат, надбавок та індексації на час подання позову є нарахованими в складі обчислення розміру пенсії.

Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому. Суд позбавлений процесуальних можливостей вирішувати спір з приводу правовідносин, які не виникли та не стали спірними.

Спору між позивачем та відповідачем щодо невиплати "щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації" за сформованими позивачем основними позовними вимогами про обмеження пенсії та відсоткового значення розміру грошового забезпечення до звернення в суд ще не існувало.

Відтак, позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії враховуючи щомісячні додаткові виді грошового забезпечення та індексацію, є передчасною і такою, що задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи свої попередні висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Так як заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а позивач згідно з квитанції за №10 від 14.09.2023 підтвердив сплату судового збору на суму 3 220,80 гривень (а.с.26), то на користь позивача підлягає стягнення із відповідача 2 254,56 гривень судових витрат, що пропорційно становить 70% від задоволених позовних вимог.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні на підставі відомостей довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019, виходячи з грошового забезпечення, яке зазначене в довідці Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за №9/1/839 від 22.03.2021, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 254,56 (дві тисячі двісті п`ятдесят чотири) гривні 56 (п`ятдесят шість) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя Чуприна О.В.