Справа № 560/14936/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №03 від 17.07.2023, зобов`язання зарахувати то страхового стажу періоди його роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно не зарахував періоди його роботи газозварником попри те, що вказані періоди роботи належним чином підтверджуються наданими відповідачу документами, записами трудової книжки, відтак підлягають зарахуванню до необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Хмельницькій області поданий відзив, де відповідач позов не визнає. Зазначає, що позивач звернувся до Комісії при головному управлінні із заявою щодо підтвердження пільгового стажу. Рішенням Комісії від 30.06.2023 зараховано до пільгового стажу окремі періоди роботи та відмовлено у зарахуванні інших, оскільки відсутні дані про нарахування заробітної плати, відсутні відомості про проведення атестації робочих місць. У липні 2023 позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте йому відмовлено у зв`язку з відсутністю страхового стажу та пільгового стажу роботи, що відповідач вважає правомірним.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві не визнає позов з аналогічних підстав.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

16.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо підтвердження пільгового стажу.

Рішенням Комісії від 30.06.2023 №5 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи: з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000, оскільки відсутні дані про нарахування заробітної плати; з 03.11.1993 по 31.08.2007, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

17.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №03 від 17.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю страхового стажу та необхідного пільгового стажу.

До страхового стажу позивача не враховано період роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 з 15.05.1989 по 28.04.1992, оскільки наявна розбіжність між датою звільнення та наказом на звільнення, згідно архівної довідки №01-11/Щ92 від 03.03.2022 дата наказу на звільнення 28.04.1993. До пільгового стажу не зараховано періоди з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000, з 03.11.1993 по 31.08.2007, оскільки пільговий стаж не підтверджено Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 серпня 1985 встановлено наступні відомості про періоди роботи позивача:

- запис №5 (11.01.1988 прийнято на роботу на станцію технообслуговування автомобілів газозварювальником 3 розряду);

- запис № 6 (09.03.1989 звільнено з роботи);

- запис № 7 (22.03.1989 прийнятий на роботу газозварником);

- запис № 8 (26.04.1989 звільнено з роботи);

- запис № 9 (15.05.1989 прийнято на роботу на посаду електрозварника 4 розряду);

- запис № 12 (28.04.1992 звільнено з роботи);

- запис № 15 (03.11.1993 прийнято електрозварювальником 4 розряду);

- запис №16 (26.03.1995 присвоєно п`ятий розряд газоелектрозварника);

- запис №18 (22.05.2000 звільнено з роботи);

- запис № 19 ( 23.05.2000 прийнято на роботу газозварником п`ятого розряду по переводу з іншого підприємства, 30.05.2000 переведено електрозварювальником п`ятого розряду);

- запис № 20 (31.08.2007 звільнено з роботи).

Зі змісту архівної довідки від 03.03.2022 №01-11/Щ90 встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з 11 січня 1988 газозварником третього розряду (наказ від 06.01.1988 № 2-к, а з 09.03.1989 звільнений з роботи на підставі наказу від 09.03.1989 №30-к).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у статті 56 Закону N 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637). Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пункт 3 Порядку №637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як зазначалось вище, період роботи позивача з 15.05.1989 по 28.04.1992 не зарахований до страхового стажу у зв`язку з тим, що наявна розбіжність між датою звільнення та наказом на звільнення ( згідно з архівною довідкою № 01-11/Щ92 від 03.03.2022 дата наказу про звільнення 28.04.1993)

Воднчоас судом встановлено, що позивач у період з 15.05.1989 по 28.04.1993 працював електрогазозварником четвертого розряду, що підтверджується архівною довідкою від 03.003.2022 № 01-11/Щ92.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників. Згідно з п. 1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно. У разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, про що окремо зазначається у трудовій книжці. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Отже, обов`язок щодо внесення відповідних записів до трудової книжки покладався на адміністрацію підприємства/установи за місцем роботи працівника.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію ( зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 у справі №159/4315/16-а) стосовно того, що окремі недоліки у оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, і не повинно спричиняти негативні наслідки для особи, яка звернулась за призначенням пенсії.

Таким чином, зазначені відповідачами доводи не є підставою для незарахування позивачу відповідного періоду роботи до його страхового стажу.

Що стосується періодів роботи з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000, з 03.11.1993 по 31.08.2007, які не зараховані до пільгового стажу через те, що пільговий стаж не підтверджений Комісією при головному управлінні, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). Відповідно до п. 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Комплексний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що передбачені Списком № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Комісією при головному управлінні не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000 оскільки відсутні дані про нарахування заробітної плати. Разом з тим, вказані періоди підтверджені записами трудової книжки і ці обставини не є спірними. Записи трудової книжки засвідчені відтисками печаток відповідних підприємств, не містять виправлень/підтирань, інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Водночас те, що у документах, наданих/оформлених уповноваженим органом (роботодавцем) відсутня окрема інформація щодо нарахування заробітної плати за вказаний період, не може позбавляти особу права на врахування відповідного стажу/ періоду роботи.

Що стосується періоду з 03.11.1993 по 31.08.2007, він підтверджується записами трудової книжки, проте не врахований Комісією при головному управлінні, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.

Питання щодо наявності у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі непроведення атестації робочого місця було також предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду. З цього приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а зазначила, що відповідно до п. 1 ч. 1 статті 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Велика Палата ВС у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, щодо яких з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відтак, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах або у зарахуванні пільгового стажу, оскільки відповідальність за це покладається на власника підприємства, а не на працівника.

Судом встановлено і відповідачами належними доказами не спростовано, що робота позивача протягом спірних періодів на роботах, які мають пільговий характер, підтверджена записами у трудовій книжці, а також додатково наданими позивачем документами.

Зважаючи на це, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 17.07.2023 №03 є необґрунтованим та підлягає скасуванню. Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 15.05.1989 по 28.04.1993, з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 03.11.1993 по 31.08.2007 ( включаючи періоди з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000), які належним чином підтверджені записами трудової книжки та іншими доказами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачі не довели правомірності прийнятого рішення та підстав відмови, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.07.2023 № 03.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 15.05.1989 по 28.04.1993, з 01.02.1989 по 09.03.1989, з 03.11.1993 по 31.08.2007 ( включаючи періоди з 01.08.1996 по 30.09.1996, з 01.11.1996 по 30.11.1996, з 01.01.1999 по 30.04.1999, з 23.05.2000 по 31.12.2000)

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 листопада 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094 , код ЄДРПОУ - 21910427)

Головуючий суддя І.С. Козачок