Справа № 240/26619/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/26619/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження виплати його пенсії максимальним розміром та з 01.08.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати йому пенсію без її обмеження максимальним розміром з 01.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/3213/23 Відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, після якої розмір пенсії становить 22 533,66 грн., але Відповідач протиправно при її виплаті застосував обмеження максимального розміру пенсії та виплачує її лишу в сумі 20 930,00 грн.

Ухвалою від 13.09.2023 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, і вважає, що застосування таких обмежень зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI), в редакції Закону № 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон № 1166-VII).

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення суду Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок та виплату пенсії Позивачу з обмеженням її максимальним розміром.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та виплату без обмеження максимальним розміром.

На звернення Позивача Головне управління Пенсійного фонду у Житомирській області листом повідомило, що Позивачу проведено перерахунок пенсії однак, з обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. В дослідженому судом листі Відповідача не наведено жодних механізму та правових обґрунтувань обмеження Позивачу максимального розміру пенсії в 20 930,00 грн.

У відзиві на позов зазначається, що застосування максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VI), в редакції Закону № 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон № 1166-VII).

Такі доводи та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області не в повній мірі ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, приписами статті 2 Закону № 3668-VI, в редакції Закону № 911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічно Законом № 3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону № 2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";

Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону № 2262-XII Законом № 911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Правові норми Закону № 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011 року, а правові норми Закону № 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016 року.

Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону № 3668-VI та Закону № 911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Одночасно суд враховує, що за приписами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, що зумовлюється зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Вказані правові норми не передбачають при проведенні такого перерахунку обмеження розміру перерахованої пенсії або встановлення її максимального розміру

Таким чином, вказані позовні вимоги Позивача відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.08.2023 року виплат перерахованого розміру раніше призначеної пенсії в розмірі 22 533,66 грн.

Таке порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання Відповідача провести перерахунок пенсії Позивача з 01.08.2023 року без обмежень максимальним розміром та її виплату в повному розмірі з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 01.08.2023 року виплат перерахованого розміру раніше призначеної пенсії в розмірі 22 533,66 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.08.2023 року без обмежень максимальним розміром та її виплату в повному розмірі з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк