Справа № 474/1484/23
Суддя: Сокол Ф. Г.
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 474/1484/23
Провадження № 2-а/474/11/23
Рішення

Іменем України

28.11.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

09.11.2023р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 971738 від 06.10.2023р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (далі по тексту - постанова), а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях позивачки складу та події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою, її визнано винною у тому, що вона 06.10.2023р. по вул. Центральній в с. Сирове керувала автомобілем Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила п.п. 2.33 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позивачка вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що складена з порушенням норм чинного законодавства, виходячи з наступного:

- постанову складено о 21 год. 50 хв., тобто у нічний час, коли на вулиці було темно, виходячи з природних обставин та пори року, та тих обставин, що вулиця Центральна, по якій рухався автомобіль не освітлена. За такого, виявити факт керування водієм транспортним засобом з не пристебнутим ременем не можливо;

- зі змісту постанови вбачається, що відеофіксація правопорушення та складання постанови не проводилася, відповідних доказів до постанови не долучено, як і відсутні свідки події, що підтверджує ту обставину, що позивачка не була присутня під час складання постанови, а сам факт керування нею транспортним засобом будучи не пристебнутою ременем безпеки - є вигаданим;

- доказами у справі про адміністративне правопорушення, є в тому числі, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, і кінозйомки, відеозапису. Здійснюючи фіксацію адміністративного правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне право рушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і навести докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема вказати наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу, або зафіксувати їх за допомогою відеозапису чи акту технічного огляду авто;

- постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення;

- під час винесення постанови жодних обставин про які зазначено у ст.. 245 КУпАП поліцейським з`ясовано не було.

28.11.2023р. представниця відповідача Нофенко М.В. подала до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022р. за № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, під час якого право на проведення перевірки документів осіб, огляду речей та транспортних засобів надано відповідним уповноваженим органам Національної поліції. При цьому порядок такої перевірки та огляду під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану затверджено Постановою КМ України № 1456 від 29.12.2021р. Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про національну поліцію передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Статтею 32 Закону України Про національну поліцію визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним контролем, або в місці здійснення поліцейським спеціального поліцейського контролю.

06.10.2023р. о 21 год. 30 хв. під час несення добового чергування та відпрацювання службового завдання, проведення профілактичних заходів зменшення аварійності в населених пунктах Врадіївського та Новодеського районів, по вул. Центральній в с. Сирово, було помічено транспортний засіб марки Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_1 , водієві якого було роз`яснено причину зупинки. Після зупинки поліцейським ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Мельником А.С. помічено, що водій вказаного транспортного засобу не користувався паском безпеки, що порушувало п. 2.3в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, доказом чого є відеозапис.

Вказувала, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Однак позивачка не надала жодних доказів, які б спростовували факт порушення нею вимог п. 2.3 ПДР України.

Зазначала, що доказами у справі, відповідно до ст. 251 КУпАП, є відео файл з бодікамери, та фотознімки адміністративного правопорушення, які зроблені 06.10.2023р.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 268 КАС України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Водночас представник позивача, 28.11.2023р., подав до суду заяву, в які підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки.

Представниця відповідача Нофенко М.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 268 КАС України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 28.11.2023р. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду.

Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке.

06.10.2023р. о 21 год. 50 хв. ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Мельником А.С. стосовно позивачки складено постанову серії ВАА № 971738, в якій зазначено, що ОСОБА_1 06.10.2023р. о 21 год. 32 хв. по вулиці Центральній в с. Сирове Первомайського району Миколаївської області, керувала автомобілем Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутою ременем безпеки, чим порушила п. 2.3в ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою на позивачку накладено штраф 510 грн. У графі 7 постанови До постанови додається додатком вказано - протокол серії ААД 482217 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також у графах 8 та 9 постанови Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено, Копію постанови мною отримано… наявна відмітка про відмову позивачки від підпису та від ознайомлення з постановою, а також відмітка про направлення копії постанови позивачці рекомендованим листом вих. № 22761 від 09.10.2023р.

На CD-R диску, наданого представницею відповідача в додатки до відзиву на позовну заяву, наявні вісім відеофайлів з буквено-цифровою позначкою 000 та з часовими позначками: файл 1 - 2023/10/06 21:31:58 по 2023/10/06 21:33:26; файл 2 - 2023/10/06 21:33:55 по 2023/10/06 21:38:53; файл 3 - 2023/10/06 21:38:53 по 2023/10/06 21:43:52; файл 4 - 2023/10/06 21:43:53 по 2023/10/06 21:48:52; файл 5 - 2023/10/06 21:48:53 по 21:51:09; файл 6 - 2023/10/06 21:51:58 по 2023/10/06 21:56:56; файл 7 - 2023/10/06 21:56:58 по 2023/10/06 21:59:54; файл 8 - 2023/10/06 22:01:03 по 2023/10/06 22:03:10. На відеофайлі 1 з часовою позначкою 2023/10/06 21:31:58 по 2023/10/06 21:33:26 зафіксовано як екіпаж поліції рухається на службовому авто та подає спеціальний сигнал проблисковими маячками синього та червоного кольорів про зупинку автомобілю з д.н.з НОМЕР_1 , що рухається попереду них. На поданий сигнал про зупинку автомобіль з д.н.з НОМЕР_1 з`їжджає на узбіччя та зупиняється. (2023/10/06 21:32:22), після чого на відео зафіксовано, як до вказаного автомобіля, зі сторони переднього водійського сидіння, йде особа у форменному одязі з написом поліція (2023/10/06 21:32:28), та підійшовши веде розмову з водієм, при цьому відеозапис вказаних подій відбувається на відстані від вказаних осіб, звук у відео відсутній, розмову не чути. Розмова триває до 21:33:01, після чого до авто підходить ще один співробітник поліції, розмова продовжується, відео зйомка проводить і надалі на відстані, звуку не має, та на цьому моменті відео закінчується (2023/10/06 21:33:26). На відео файлі 2 з часовою позначкою 2023/10/06 21:33:55 по 2023/10/06 21:38:53 зафіксовано як до автомобіля підходить особа, яка вже веде відеозйомку безпосередньо за участю всіх учасників, наявний звук, та фіксується як водійка, знаходячись всередині автомобіля, на водійському сидінні, за зачиненими дверима та вікном веде якусь розмову по телефону (2023/10/06 21:34:00), що у часі триває до 2023/10/06 21:38:53, на чому відеозапис закінчується. На відео файлі 3 з часовою позначкою 2023/10/06 21:38:53 по 2023/10/06 21:43:52 зафіксовано як водійка представляється працівникам поліції, надає водійське посвідчення, та як останніми повідомляється їй про ознаки сп`яніння у неї, та роз`яснюється процедура освідування на стан сп`яніння. На інших відео файлах зафіксовано процедура освідування позивачки на стан сп`яніння, її відсторонення від керування транспортним засобом та передача керування третій особі.

Встановивши вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 3 Закону України Про Національну поліцію (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ст. 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з п. 8 ч. 1 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону № 580-VIII поліцейським надано право зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі, передбачені ч. 5 ст. 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити поряд з іншими обов`язковими даними також час вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 та 2 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Пунктами, 3, 4, 5, 7-10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015р. (далі - Інструкція), визначено, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.п. 2 та 5 розділу ІV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно додатку 5 до Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі повинна містити графу, в якій зазначено, що додається до постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п. а п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п.п. в п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього знаку водія транспортного засобу зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), водії зобов`язані користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Разом з тим, доданим відеозаписом не зафіксовано того факту, що водійка транспортного засобу Skoda Oktavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в зазначені в оскаржуваній постанові дату, час та місці, саме під час руху, дійсно була не пристебнута ременем безпеки.

Інші докази на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відповідачем не надавались і матеріали справи їх не містять, хоча за змістом положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена за відсутності доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому позов в частині скасування оскаржуваної постанови - підлягає задоволенню.

При цьому суд не бере до ваги послання представниці відповідача на Указ Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затверджений Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX, та постанову Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021р., якою затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що 06.10.2023р. зупиняючи транспортний засіб під керуванням позивачки поліцейські діяли з метою забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому у постанові від 18.03.2020р. у справі № 543/775/17 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно якої за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України Про Держаний бюджет України на 2023 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2 684 грн. 00 коп.

Таким чином за подачу даного позову передбачено сплату судового збору за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023р., що у грошовому еквіваленті становить 536 грн. 80 коп.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з огляду на вищевикладене слідує, що на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 72-79, 90, 139, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 971738 від 06.10.2023р. за ч. 5 ст. 121 КУпАП України у відношенні позивачки ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня її проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28 листопада 2023 року.

Суддя Сокол Ф.Г.