Справа № 160/13912/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/13912/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року (головуючий суддя Горбалінський В.В.)

в адміністративній справі №160/13912/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна податкова служба України, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчините певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг», звернувся 20.06.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна податкова служба України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість №8723120/38345843 від 01.05.2023 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області врахувати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» таблицю даних платника податку на додану вартість №8723120/38345843 від 01.05.2023 року датою її фактичного отримання податковим органом.

Також просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вказана відповідачем в оскаржуваному рішенні причина неврахування таблиці даних є необґрунтованою та безпідставною, оскільки у своїх поясненнях позивачем було зазначено, що відповідно до штатного розкладу у позивача станом на 01.01.2023 року працюють 5 основних працівників із середньою заробітною платою 7480грн. та 1 працівник за сумісництвом із середньою заробітною платою 4350грн. Крім цього, позивач зауважує, що відповідач не зазначив про жодний конкретний доказ, який досліджувався в процесі засідання комісії, і, який би слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість №8723120/38345843 від 01.05.2023 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області врахувати подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» таблицю даних платника податку на додану вартість № від 26.04.2023 року датою її фактичного отримання податковим органом.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ВІРАТРЕЙДІНГ» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що рішення відповідача про неврахування таблиці даних позивача не містить чіткого обґрунтування відносно чітких правових підстав для неврахування таблиці даних платника та конкретний перелік матеріалів, який би міг надати можливість прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідачем. Вказав, що зазначення відповідачем, як підставу для прийняття даного рішення: «недостатня кількість найманих працівників, або заробітна плата виплачується менше законодавчо встановленого рівня» не є інформацією, яка може відповідати критеріям ризиковості платника податку.

Стосовно витрат на правничу допомогу, то суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000грн., а отже клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися в дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки такими критеріями.

Щодо витрат на правничу допомогу, то вказав про неспівмірність таких витрат, про відсутність документів, які підтверджують здійснення правової допомоги та реальність адвокатських витрат.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також просить стягнути з ДПС України витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» зареєстровано юридичною особою та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

26.04.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» подано Головному управлінню ДПС Дніпропетровській області таблицю даних платника податку на додану вартість.

Одночасно з поданням таблиці даних платника податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» було подано пояснювальну записку та 13 документів для врахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

01.05.2023 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №8723120/38345843 про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, яким відмовило у врахуванні області таблиці даних платника податку на додану вартість від 26.04.2023 року.

Вказане рішення відповідача обґрунтоване недостатньою кількістю найманих працівників, або заробітна плата виплачується менше законодавчо встановленого рівня.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача №8723120/38345843 від 01.05.2023 року.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України, норм постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»,

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» є:

(основний) 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

(додаткові): 43.21 Електромонтажні роботи;

43.29 Інші будівельно-монтажні роботи;

43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.;

71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах;

42.11 Будівництво доріг і автострад;

23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва;

23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання;

23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу;

33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання;

41.10 Організація будівництва будівель;

42.12 Будівництво залізниць і метрополітену;

42.13 Будівництво мостів і тунелів;

42.21 Будівництво трубопроводів;

42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій;

42.91 Будівництво водних споруд;

42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.;

43.11 Знесення;

43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику;

43.13 Розвідувальне буріння;

43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування;

43.31 Штукатурні роботи;

43.32 Установлення столярних виробів;

43.33 Покриття підлоги й облицювання стін;

43.34 Малярні роботи та скління;

43.39 Інші роботи із завершення будівництва;

43.91 Покрівельні роботи;

45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами;

45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів;

45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням;

46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно- технічними виробами в спеціалізованих магазинах;

47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах;

47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах;

47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах;

47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами;

49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду);

52.10 Складське господарство;

52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту;

52.24 Транспортне оброблення вантажів;

52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.11 Діяльність у сфері архітектури;

77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів;

77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання;

77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.;

81.10 Комплексне обслуговування об`єктів;

81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів;

81.29 Інші види діяльності із прибирання.

При цьому, 26.04.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» подано Головному управлінню ДПС Дніпропетровській області таблицю даних платника податку на додану вартість.

Одночасно з поданням таблиці даних платника податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» подано пояснювальну записку та 13 документів для врахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Натомість 01.05.2023 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №8723120/38345843, яким відмовило у врахуванні таблиці даних платника податку на додану вартість від 26.04.2023 року.

Даючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Кабінет Міністрів України 11.12.2019 року прийняв постанову №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Порядок №1165, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Так, за змістом пункту 2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку це зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до пункту 12-17 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються:

види економічної діяльності відповідно до КВЕД;

коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;

коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме:

тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 19 Порядку №1165 комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), яку враховано, зокрема, в автоматичному режимі, що надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, якщо:

стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1;

до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.

Отже, у рішенні про неврахування таблиці даних платника, у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме:

тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Оцінюючи правомірність спірного рішення відповідача №8723120/38345843, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у силу пункту 17 Порядку №1165 податковий орган зобов`язаний зазначити у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку конкретну причину такого неврахування, а також навести детальну інформацію, що слугувала підставою для такого висновку.

Водночас, аналіз вказаного рішення відповідача №8723120/38345843 дає підстави для висновку, що воно обґрунтоване недостатньою кількістю найманих працівників, або заробітна плата виплачується менше законодавчо встановленого рівня.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що у вказаному рішенні №8723120/38345843 відповідач фактично наводить альтернативні підстави, які фактично за своєю суттю є різними підставами для відмови.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що рішення відповідача №8723120/38345843 не містить посилання станом на яку дату або період у позивача наявна недостатня кількість найманих працівників та в який період позивачем виплачується найманим працівникам заробітна плата у меншому розмірі, ніж законодавчо встановлений.

За загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Як наслідок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача №8723120/38345843 про неврахування таблиці даних позивача не містить чіткого обґрунтування відносно чітких правових підстав для неврахування таблиці даних платника та конкретний перелік матеріалів, який би міг надати можливість прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідачем.

Зазначення відповідачем, як підставу для прийняття даного рішення: «недостатня кількість найманих працівників, або заробітна плата виплачується менше законодавчо встановленого рівня» не є інформацією, яка може відповідати критеріям ризиковості платника податку.

Європейський суд з прав людини у пункті 36 рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Тож, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами.

Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи.

Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.04.2023 року у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 року у справі №280/1255/20.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції оскільки позивач разом з таблицями даних надав контролюючому органу письмові пояснення, у яких відобразив зміст та характер господарської діяльності підприємства з посиланням на укладені задля досягнення цієї мети господарські договори, а копії відповідних договорів долучив до пояснень, а також надав до матеріалів справи, то вказані обставини дають підстави для врахування таблиць.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість №8723120/38345843 від 01.05.2023 року прийнято всупереч нормам закону.

Згідно з пунктом 22 Порядку №1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

З наведених нормативно-правових вимог вбачається, що врахування таблиці даних платника податку є законодавчо встановленим обов`язком для контролюючого органу, у разі скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції з метою належного захисту прав позивача, дійшов обґрунтованого висновку зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області врахувати, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ», таблицю даних платника податку на додану вартість № від 26.04.2023 року.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача відповідає завданням адміністративного судочинства та гарантує, що спір буде вирішений по суті остаточно.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 20.04.2023 року у справі №380/4746/22 та від 31.05.2023 року у справі №280/1255/20.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розміру та розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та адвокатом Більцаном Костянтином Миколайовичем укладено 01.05.2023 року Договір про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 (Договір №01/05-23).

Відповідно до п.4.2 Договору №01/05-23 за правову допомогу, передбачену в п.1.2 Договору клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

01.05.2023 року між позивачем та адвокатом Більцаном Костянтином Миколайовичем укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, відповідної до якої сторони домовились, що гонорар адвоката при наданні правової допомоги за договором складає 15 000грн. та сплачується не пізніше 5 робочих днів з дня підписання цієї додаткової угоди.

Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди №1 сторони домовились, що сума гонорару адвоката, вказана у п.1.1 цієї додаткової угоди є фіксованою та перегляду пртягом строку дії договору не підлягає.

01.05.2023 року між позивачем адвокатом Більцаном Костянтином Миколайовичем погоджено акт прийому-передачу грошових коштів (гонорару) до Договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, відповідно до якого клієнт передав, а адвокат прийняв суму грошових коштів у розмірі 15 000грн.

Позивачем надано до суду попередній орієнтований розрахунок судових витрат до Договору №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, який складається з наступних витрат:

1) Надання консультаційних послуг (3 год.) - 1000 грн.;

2) Збір та системний аналіз фінансово-господарських та бухгалтерських документів

наданих замовником (14 год) - 1000 грн.;

3) Вивчення судової практики Верховного Суду (10 год.) - 1000 грн.;

4) Узгодження правових питань, надання правового висновку та формування стратегії по справі (27 год). - 1000 грн.;

5) Складення позовної заяви до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (23 год) - 3000 грн.;

6) Складення відповіді на відзив (10 год.) - 2500 грн.;

7) Складення заперечення на відповідь на відзив (10 год.) - 2500 грн.;

8) Складення інших процесуальних документів (заяв, клопотань) - 1000 грн.

9) Представництво інтересів позивача (1 засідання) - 2000 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд першої інстанції дійшов висновку що судові витрати в сумі 7000 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вказану суму не співмірною зі складністю справи та витраченого часу на надання правової допомоги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є, зокрема,

- надання правової інформації,

- консультацій і роз`яснень з правових питань,

- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:

- консультації,

- роз`яснення,

- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг,

- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, до правової допомоги належать:

- консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Таким чином не відносяться до правової допомоги, витрати, які зазначено в Договорі №01/05-23, а саме збір та системний аналіз фінансово-господарських та бухгалтерських документів, наданих замовником, вивчення судової практики Верховного Суду, узгодження правових питань, надання правового висновку та формування стратегії по справі.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що представництво інтересів позивача в судовому засіданні не здійснювалося, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження (т.т. без виклику сторін).

Крім того, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з того, що дана справа є справою незначної складності, та в суді першої інстанції розглянута в спрощеному позовному провадженні, справедливий розмір витрат на правничу допомогу відповідає 1500 грн.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів, при цьому втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

Для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу колегія суддів апеляційної вважає, що розмір 7000 грн., який визначив суд першої інстанції, є значно перевищеним оскільки дана справа є справою незначної складності, розглядалася в спрощеному порядку.

Перевіривши відповідні документи щодо витрат на правничу допомогу та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі послуги як збір та системний аналіз фінансово-господарських та бухгалтерських документів наданих замовником (14 год) - 1000 грн.; вивчення судової практики Верховного Суду (10 год.) - 1000 грн.; узгодження правових питань, надання правового висновку та формування стратегії по справі не є діями правничої допомоги та не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI.

Такі послуги є складовими процесу підготовки позовної заяви, що свідчить про відсутність підстав для їх відокремлення від послуги складання позовної заяви, відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, такі послуги як складення відповіді на відзив (10 год.) - 2500 грн.; складення заперечення на відповідь на відзив (10 год.) - 2500 грн. є правом, а не обов`язком позивача, водночас, розмір витрат на складання відливу та відповіді на відзив колегія суддів апеляційної інстанції вважає значно перевищеними.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 зазначено, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені критерії (а також, що дана справа є незначної складності, немайнового характеру, в суді першої інстанції розглянута в письмовому провадженні без виклику сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є сума в розмірі 1500 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу, а в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про можливість стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 500 грн. Такий висновок прийнятий з урахуванням написання відзиву на апеляційну скаргу, незначної складності справи та розгляду справи в письмовому провадженні (без виклику сторін).

Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року змінити в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу.

В абзаці 6 резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року слова та цифри « 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок)» замінити словами та цифрами « 1500 (одна тисяча п`ятсот гривень) 00 копійок».

В іншій частині рішенняДніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРАТРЕЙДІНГ» (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, 51л, секція 4, прим.165, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 500,00 грн. (п`ятсот гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 22.11.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду згідно статті 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова