Справа № 585/4672/23
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2023-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/4672/23
Номер провадження 2-а/585/79/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_1 про затримання громадянина російської федерації з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі УДМС України в Сумській області) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить: затримати строком на 6 місяців громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В обґрунтування позову вказує, що 21.11.2.023 працівниками Роменського відділу УДМС у Сумській області виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський УРСР, який порушив правила перебування в Україні. Проведеними перевірками встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, підтвердженням чого слугує копія паспорта НОМЕР_1 та копія свідоцтва на повернення від 16.02.2017, який незаконно перебуває на території України. За інформацією інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») відомості про перетин Відповідачем державного кордону відсутні (інформація наявна за останні 5 років). За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» СІАС УМГІ установлено що Відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався (витяг додається). Підстав для подальшого законного перебування на території України, передбачених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі - Закон № 3773-УІ Відповідач не має. Останній, жодних дій щодо легалізації свого перебування на території України не здійснював. Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Сумській області щодо продовження терміну перебування чи з інших питань перебування на території України не звертався. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався. Отже, Відповідач знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який с громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів. Відтак, 21.11.2023 відносно Відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГІР МСМ № 001489 за частиною 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (перевищення терміну перебування) (копія протоколу додається) та заступником начальника Роменського відділу УДМС у Сумській області застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 001497 від 21.11.2023 (копія постанови додається). Накладений на Відповідача штраф не сплачено. Відтак, з тексту подання ГУНП в Сумській області за вих. № 798/03/16-2023 від 17.11.2023, вбачається, що відповідач відбував покарання в ДУ «Роменська виправна колонія № 56» за ч. 2 ст. 185, ч, 2 ст. 307 КК України (Крадіжка та Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів). Відповідно до довідки за особовою справою № 38-Г-18 відповідач є раніше судимим, а саме: 01.03.2006 Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ч. З ст. 187 КК України; 03.12.2013 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України; 04.10.2016 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч, 2 ст. 309 КК України. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що на момент виявлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, останній документів які б посвідчували його особу або надавали право на виїзд з України немає, посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні не документувався, подальших законних підстав перебування, як і законних джерел існування не має, то 21.11.2023 Роменським відділом УДМС у Сумській області в порядку визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про його примусове видворення з України. Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений, строк або прийняти рішення про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просила задоволити. Суду пояснила що ОСОБА_1 звільнився 21 листопада 2023 року. Він не зможе зараз оформити документи на проживання в Україні, тому що для цього не повинно бути судимості. Паспорт ОСОБА_1 прострочений, тому що він мав вклеїти фото після досягнення 45 років.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечував проти його примусового видворення. Суду пояснив, що раніше жив у м. Харков у далеких родичів. Він не хотів виїздити з України, коли пройшло 90 днів з часу в`їзду на територію України. Документи на проживання в Україні він не оформив, тому що збирався, вже став оформляти, потім не поїхав, бо заробляв гроші, далі його затримали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Корсунь Шевченківський Черкаської області є громадянином російської федерації, що вбачається з копії паспорта.

Згідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» Горовенко О.І., відбував покаранні в державній установі «Роменська виправна колонія (№56)» на підставі вироку Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2018 року за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2, 307 ч.2, 70 ч.1, 72, 71 ч.1, 72 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та штрафу у розмірі 1000 гривень. Він відбував покарання з 21.11.2017 року по 21.11.2023 рік звідки звільнений.

Як вбачається з свідоцтва на в`їзд (повернення) до російської федерації виданого генеральним консульством росії в Харкові громадянину ОСОБА_2 , дата видачі 16.02.2017 року дійсне до 02.03.2017 року.

Постановою про накладення адміністративного стягнення, складеної Роменським відділом УДМС України в Сумській області 21.11.2023 р., громадянина російської федерації ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 203 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 3400 грн. за порушення правил перебування в Україні, а саме проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні з 2013 року.

21.11.2023 прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина російської федерації ОСОБА_1 та вирішено примусово видворити з України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що письмово під підпис повідомлено ОСОБА_1 . Дане рішення ОСОБА_1 не оскаржив.

ОСОБА_1 на території України не зареєстрований, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 288 КАС України позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів про примусове видворення іноземців за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» роз`яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно частини 1 статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає суду підстави дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється: - іноземців за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України; іноземців, які постійно проживають на території України, - за паспортним документом та посвідкою на постійне проживання.

Таким чином, позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 , який судимий за тяжкі злочини та відбував покарання, перебуває на території України без належних на те законних підстав, засобів до існування та коштів немає, що може спровокувати на вчинення інших злочинів. За даними ЄІАС УМП відповідач на території України не зареєстрований, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався, він не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Суд вважає що у справі доведено належними і допустимими доказами, що ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про видворення, оскільки не має коштів для проїзду. Крім цього ОСОБА_1 вже не виїхав за межі України, коли повинен був це зробити, тобто вже ухилився від виїзду з території України.

За встановлених обставин суд вважає, що затримання особи-відповідача не зважаючи на серйозність такого заходу, є цілком виправданим та належним, тому як в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатніми для гарантування виконання такою особою певних обов`язків пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення проведення процедури видворення, відповідає національному законодавству, воно є також необхідним за конкретних обставин.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 72-77, 241-246, 288, 289 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до ОСОБА_1 про затримання громадянина російської федерації з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 6 місяців, до 21 травня 2024 року включно, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду, через Роменський міськрайонний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Повний текст рішення виготовлено 27.11.2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга