Справа № 280/8062/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Справа № 280/8062/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дій відповідача щодо нарахування щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2022 та 2023 роки у розмірі, меншому ніж визначено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2022 та 2023 роки у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в сумі 20919,00 грн.;

стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 8974,00 грн. за 2022 рік та кошти у розмірі 11945,00 грн. за 2023 рік, а разом 20919,00 грн. недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2022 та 2023 роки, як учаснику бойових дій.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає є учасником бойових дій та відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги, яка виплачується щорічно до 05 травня, однак ця допомога виплачена у 2022 році у розмірі 1491,00 грн., у 2023 році у розмірі 1000,00 грн. Враховуючи, що Конституційний Суд України в рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №14-247/2018(3393/18) вважає таким, що не відповідає Конституції (є неконституційним) окрема положення п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на думку позивача, розмір отриманої ним одноразової грошової допомоги не відповідає вимогам чинного законодавства. Вказує, що звертався до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату як учаснику бойових дій разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, однак отримав відповідь від 22.08.2023 №13618-12455/К-02/8-0800/23, у якій відповідач відмовив йому у проведенні перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в іншому розмірі, ніж вже виплачено управлінням, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Ухвалою судді від 02.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Відповідач позов не визнав, 13.10.2023 на адресу суду через систему «Електронний суд» надіслав відзив, у якому пояснює, що суму щорічної разової грошової допомоги у 2022 році визначено приписами постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань" від 07.05.2022 №540, якою встановлений чіткий розмір допомоги до 05 травня для певних категорій, а тому дії управління з виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня у 2022 році є правомірними, відповідають діючому законодавству та повноваженням, як розпорядника таких коштів нижчого рівня. Наголошує, що у даному випадку щорічна разова грошова допомога до 05 травня позивачу виплачена у розмірі 1491,00 грн. Також зауважує, що враховуючи положення Законом України від 20.03.2023 № 2983-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань», у 2023 році виплата разової грошової допомоги до Дня Незалежності України має здійснюватися у розмірі, визначеному Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» №754 від 21.07.2023, у розмірі 1000,00 грн. На підставі вищезазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим Головним управлінням персоналу Збройних Сил України 17.03.2016.

У 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснювалась позивачу з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 у розмірі 1491,00 грн., у 2023 році позивач отримав разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік, яку виплатило Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 року № 754 у розмірі 1000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплатити йому як учаснику бойових дій недораховану суму щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 та 2023 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, однак листом від 22.08.2023 №13618-12455/К-02/8-0800/23 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача, що підстави для перерахунку грошової допомоги за 2022-2023 роки відсутні.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

01.01.1999 набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 12 Закону № 3551-XII доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».

Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 зазначене положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином, на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Водночас відповідно до Додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» №540 від 07.05.2022 (далі - Постанова № 540), разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується учасникам бойових дій у розмірі 1491 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV.

Отже, на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 540.

Виходячи із визначених у частині четвертій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Постанову № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є Закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Тобто, при обчисленні суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідач має виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Оскільки разова грошова допомога за 2022 рік виплачена позивачу у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, суд доходить висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.09.2019 у справі № 440/2722/20, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 залишено без змін.

Крім того, судом враховуються висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, які викладені у постанові від 13.06.2023 по справі № 560/8064/22, у якій Верховний Суд відступив від висновків викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, та зазначив, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону №3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини 3 статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №500/3447/22.

У той же час, відповідно до пункту 2 Порядку №540 установлено наступне:

1) виплата щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі - грошова допомога), здійснюється у 2022 році у розмірах не менше, ніж у 2021 році;

2) виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється:

органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій;

структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.

Судом встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік у розмірі 1491,00 грн. була нарахована та виплачена ГУ ПФУ в Запорізькій області позивачу, як особі, яка перебуває на обліку територіальних органах Пенсійного фонду України та якій призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2022 року в сумі 1934 грн.

Отже, розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2022 році становить 9670,00 грн (1934 грн х 5). З урахуванням виплачених позивачу суми 1491,00 грн, сума недоотриманих позивачем коштів становить 8179,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж визначено частиною 5 статті 12 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправними, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення суми недоотриманих позивачем грошових коштів за 2022 рік, суд вказує про наступне.

Так, при розгляді цієї справи судом встановлений факт протиправних дій відповідача, який знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з негативними наслідками для позивача, пов`язаними з неотриманням останнім належних йому сум грошової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

За вказаних обставин наявні підстави для застосування пункту 6 частини 2 статті 245 КАС України шляхом стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги відповідно до розміру, передбаченому частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-ХІV за вирахуванням фактично виплачених сум.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь позивача недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, згідно зі ст. 12 Закону №3551-XII у розмірі 8179,00 грн.

Разом із цим, стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій, у розмірі 11945,00 грн. за 2023 рік, суд зауважує, що Законом України від 20.03.2023 №2983-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» частину 5 статті 12 Закону №3551-XII викладено в наступній редакції:

«Щороку до Дня Незалежності України учасникам війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Отже, після внесення вказаних змін державою запроваджена інша разова грошова виплата - до Дня Незалежності України, яка виплачується у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Вказані положення Закону України від 20.03.2023 №2983-IX неконституційними не визнавалися, з огляду на що підлягають застосуванню на всій території України.

Як зазначено у пояснювальній записці до Закону України № 2983-IX від 20.03.2023, з метою засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, пропонується у законах України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань замінити дату та вид виплати разової грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вказані виплати (до 5 травня та до Дня Незалежності України) є різними виплатами, запровадженими на різних умовах. Більш того, про те, що вказані виплати є різними видами виплат прямо зазначено у пояснювальній записці до Закону України № 2983-IX від 20.03.2023.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 21.07.2023, на виконання норми частини 5 статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України № 2983-IX від 20.03.2023), затверджений Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Порядок № 754).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 754 грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 р. в такому розмірі: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1000 гривень.

Отже, виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік мала здійснюватися у розмірі, що встановлений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 № 754.

При цьому, суд вважає помилковим твердження позивача про те, що в нього є право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік за аналогією допомоги до 5-го травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з тих підстав що це різний вид допомоги, а тому позивач помилково ототожнює допомогу до Дня Незалежності із допомогою до 5-го травня.

Крім того, після внесення змін до частини 5 статті 12 Закону №3551-XII Законом України № 2983-IX від 20.03.2023, вказана норма вже не містить такого розміру виплати, як п`ять мінімальних пенсій за віком.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік та отримав її у розмірі 1000,00 грн, що відповідає сумі, встановленій пунктом 3 Порядку №754. Підстави для виплати позивачу у 2023 році щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відсутні.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж визначено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону №367-XIV від 25.12.1998 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8179,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак