Справа № 360/1148/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1148/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 81 копійка;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 81 копійка.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області. В 2005 році позивач вийшла на пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В 2021 році при досягненні пенсійного віку вона звернулась до органів Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Органами Пенсійного фонду України її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.08.2021 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки - 5426 (п`ять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 60 копійок. В серпні місяці 2023 році позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку пенсії за віком, що передбачено положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118 (дев`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 81 копійка, оскільки вважає, що їй мало бути саме призначено пенсію за віком, а не переведено з пенсії за вислугу років, та надала необхідні документи. У відповідь на своє звернення отримала лист, в якому відповідач зазначив, що позивача було саме переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком та здійснено перерахунок із застосуванням розрахунку середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що становить 5426 гривень 60 копійок. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки має право на перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення позивача за пенсією, а саме коефіцієнту середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, що становить 9118 гривень 81 копійка. Вказані обставини сталі підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 03.10.2023 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

За наслідками розгляду заяви позивача від 26.08.2021 ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, яку позивач і отримує по теперішній час.

Враховуючи норми частини 3 статті 45 Закону №1058-IV та те, що пенсія за вислугу років як працівника охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 була призначена у 2005 році, для розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки 5426,60 грн, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році». Відповідно до заяви від 26.08.2021 страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 44 роки 05 місяців 21. Стаж враховано по 30.06.2021. Коефіцієнт стажу, розрахований відповідно до статті 25 Закону, складає 0,44417 = (44 х 12 міс. + 24 міс.): 1200. Для обчислення пенсії враховано заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 30.04.2009, індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,58749. Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії 3188,07 грн. (5426,60 грн. Х 0,58749). Розмір пенсії станом на 01.10.2023 становить 2760,00 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки, при обчисленні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до норм статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає. Пенсію ОСОБА_1 обчислено згідно норм чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями паспорту громадянина України, картки фізичної особи-платника податків.

ОСОБА_1 , згідно електронної пенсійної справи №81, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області з 06.01.2005 як отримувач пенсії за вислугу років, як працівник охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсію позивачу обчислено при страховому стажі - 43 роки 01 місяць 15 днів, (страховий стаж враховано по 29.02.2020).

26.08.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою до органів ПФУ про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

За наслідками розгляду заяви позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки - 5426 (п`ять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 60 копійок.

Відповідно до розрахунку заробітку для обчислення пенсії для обчислення розміру пенсії враховано заробітну плату за період за період з 01.01.1993 по 31.12.1997 та з 01.07.2000 по 30.04.2009, індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,58749. Середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії 3188,07 грн. (5426,60 грн. Х 0,58749). Розмір пенсії станом на 01.10.2023 становить 2760,00 грн.

08.08.2023 позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою, зареєстрованою за № ВЕБ-12001-Ф-С-23-180395, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн, оскільки, на думку позивача, їй було саме призначено пенсію за віком, а не переведено з пенсії за вислугою років.

У відповідь на вказану заяву відповідач своїм листом від 15.08.2023 № 5203-5471/К-02/8-1200/23 повідомив, зокрема, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи з 06.01.2005 позивач отримувала пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров`я. Згідно особистої заяви від 26.08.2021 про перехід на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи позивача з 26.08.2021 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, яку отримує по теперішній час. Для розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки - 5426,60 грн, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році». Пенсію обчислено згідно норм чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, позивач звернулась до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 1, п. 5 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за «принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс * (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100 %, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

При цьому, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за вказаним законом, на інший.

Крім того, аналіз зазначених норм свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Даний висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, зокрема, у постанові від 23.10.2018 року (справа №334/2653/17) та в постанові від 10.04.2019 року (справа №336/372/16-а).

Судом встановлено, що 26.08.2021 року позивача переведено з пенсії за вислугу років, призначеною згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, 26.08.2021 року фактично позивачу було призначено пенсію за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивач за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше, а тому у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював тотожну правову позицію стосовно того, що у випадках, коли особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме призначення пенсії, і тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, це підтверджується постановами Верховного Суду від 19.01.2022 року (справа №528/639/17), від 06.12.2021 року (справа №185/951/17 (2-а/185/126/17), від 09.06.2021 року (справа №367/1276/17) та постановою Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року (справа №876/5312/17).

Відповідно до офіційної інформації Пенсійного фонду України показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії становив у 2018 році - 7810,88 грн., у 2019 році - 9205,19 грн., у 2020 році - 10340,35 грн.

З урахуванням зазначеного, позивач звернувшись в 2021 році за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мав право на призначення та нарахування такої пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні за 2018-2020 роки, яка становить 9118,81 грн. ((7810,88 + 9205,19 + 10340,35) / 3).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.06.2020 року (справа №127/7522/17).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно при призначенні позивачу пенсії за віком з 26.08.2021 року застосував показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії, за 2014-2016 роки.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки при призначенні пенсії за віком.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26.08.2021 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн. з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають частковому задоволенню.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, друга з яких є похідною від першої, тому ставка судового збору становить 1073,60 грн.

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є неправильне обчислення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії, та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на наведене, суд роз`яснює позивачеві право звернення з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити розрахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26.08.2021 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов