Справа № 280/9241/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВСТАНОВЛЕННЯ, ЗМІНИ СПОСОБУ І ПОРЯДКУ ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

24 листопада 2023 рокуСправа № 280/9241/20
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі

за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

до Комунального підприємства "Бердянськшляхбуд" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Будівельна, 6, )

про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №280/9241/20 стягнуто на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

05.06.2023 на його виконання направлено виконавчий лист.

15 листопада 2023 року до суду від Державної судової адміністрації України надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №280/9241/20.

В обґрунтування заяви вказує, що виконавчий документ був повернутий органом Казначейства на адресу ДСА України 28.06.2023, що підтверджується відміткою на виконавчому документі у зв`язку з тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства, та дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган. Одночасно, вказує, що самим боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вживається жодних заходів щодо виконання рішення суду від 05.04.2021 у справі № 280/9241/20. Просить змінити спосіб виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №280/9241/20 в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору в сумі 2102,00 грн на користь держави, шляхом "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сплатити судовий збір у сумі 2102,00 грн на користь держави".

Ухвалою суду від 16.11.2023 розгляд заяви призначено на 23.11.2023.

У судове засідання представники заявника та сторін у справі не з`явились.

Відповідно до положень ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справа №140/279/21.

Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Так, додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №280/9241/20 стягнуто на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Водночас, Державна судова адміністрація України у заяві про зміну способу та порядку виконання судового рішення посилається на те, що виконавчий документ був направлений до виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області. Проте, зазначений виконавчий документ був повернутий органом Казначейства на адресу ДСА України 28.06.2023, у зв`язку з тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не має відкритих рахунків в Головному управлінні Казначейства, та дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган. Вказані обставини підтверджуються наданими доказами.

Згідно ч.3 ст.33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України, колегія суддів Верховного Суду робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

Таким чином, обставини, викладені у заяві, на думку суду обґрунтовують можливість зміни способу та порядку виконання рішення суду, з метою забезпечення його виконання.

Слід також зазначити, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом та містить характер обов`язкового платежу до Державного бюджету України.

Кошти судового збору спрямовуються, зокрема, на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Таким чином, невиконання рішення щодо стягнення судового збору на користь держави призводить до недоотримання коштів Державним бюджетом України, що є неприпустимим.

Отже, заява Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №280/9241/20 за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Комунального підприємства "Бердянськшляхбуд" про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації України про зміну способу та порядку виконання судового рішення, - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі №280/9241/20 в частині стягнення на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп., замість чого зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сплатити судовий збір у сумі 2102,00 грн на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Л.Я. Максименко