Справа № 160/12058/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/12058/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі №160/12058/23 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який має статус фізичної особи-підприємця, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті №004048 від 26.04.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000 грн. за порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про те, що при перевезенні вантажу на момент проведення перевірки не був автомобільним перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач у спірних правовідносинах був експедитором, що діяв в інтересах замовника, а не перевізником. Крім того, відповідачем допущено процедурні порушення під час проведення перевірки та винесення постанови про накладення штрафу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у ТТН № Р80 від 05 квітня 2023 р. автомобільним перевізником зазначено ФОП ОСОБА_1 .. Оскільки товарно-транспортна накладна є документом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу, спірна постанова є правомірною і такою, що не підлягає скасуванню.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

"05.04.2023 року на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 30.03.2023 року № 014511 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільний транспортом щодо перевізника ФОП ОСОБА_1 . В ході проведення перевірки було зупинено транспортний засіб марки Mersedez-Benz, державний номер НОМЕР_1 , та виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 6.3 Наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 24.06.2010 р. №385, а саме: відсутня заповнена тахокарта водія ОСОБА_2 за 05.04.2023 р., відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч. 1 абз. 3 ст. 60: перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме: відсутня заповнена тахокарта водія ОСОБА_2 за 05.04.2023 р. За результатами проведеної перевірки відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області складено акт № 355983 від 05.04.2023 року.

В акті зазначено, що водій транспортного засобу з актом ознайомлений, від надання пояснень відмовився. 11.04.2023р. Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області складено повідомлення про розгляд справи за № 23891/23/24-23, яким посадових осіб позивача було запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту № 355983 від 05.04.2023 р. на 26.04.2023 року з 10:00 год. у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області. Внаслідок виявленого порушення начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004048 від 26.04.2023 року, що передбачено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою на позивача накладено штраф у розмірі 17 000,00грн."

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, оскільки позивач не є перевізником та до нього не мають застосовуватись штрафні санкції, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень визначеним у статті переліком не вичерпується та може бути розширений відповідно до норм законодавства.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24 червня 2010 р. (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з пункту 2.6 Інструкції №385, ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Пунктом 2.7 Інструкції №385 передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210 х 297 мм) щільністю 100 г/м 2 або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних. Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Відповідно до пункту 3.3. Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі, зокрема, протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Приписи даної Інструкції поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п.1.3. Інструкції), без поділу на міжнародні та внутрішні перевезення.

Відповідно до пункту 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07 червня 2010 р. визначено, що водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3)

Саме такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2020 р. у справі №820/4624/17.

Також, згідно пункту «а» частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями. Згідно частини 3 статті 10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 р. в адміністративній справі №823/1199/17 дійшов висновку, що приписи пункту «а» частини 1 статті 10 вказаної Конвенції є універсальними для будь-якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.02.2023р. та має вид економічної діяльності - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний), код КВЕД 52.29. (а.с.54).

Під час перевірки, проведеної службовими особами відповідача, відповідачем ОСОБА_2 була пред`явлена товарно-транспортна накладна № Р80 від 05 квітня 2023 р., відповідно до якої здійснювалось перевезення вантажу (5 тон 910 кг) автомобілем марки Мерседес Атего 1828 НОМЕР_1 . Автомобільним перевізником зазначено - ФОП ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , замовником - ТОВ "Торговий дім "ВЕСТ АГРО", вантажоодержувачем - ТОВ "Курланд" (а.с.55).

Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568) визначено, що товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. Товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Таким чином, у товарно - транспортній накладній в обов`язковому порядку зазначаються дані перевізника та експедитора, перевізника або експедитора.

Позивачем на підтвердження своїх доводів про те, що ним надавались експедиторські послуги, до суду наданий договір № 24/03 транспортно-експедиторського обслуговування по території України та міжнародному сполученні № 24/03 від 24 березня 2023 р., укладеному між ним, як експедитором" та ТОВ "Торговий дім "Вест Агро", як клієнтом, а також договір-заявка № 029 від 03 квітня 2023 р. на транспортне експедирування вантажів автомобільним транспортом, укладеним між позивачем як експедитором та ФОП ОСОБА_3 , як перевізником (а.с.15-20).

Правила № 363 визначають експедитора транспортного - як працівника, який забезпечує виконання комплексу операцій транспортно-експедиторського обслуговування під час перевезення вантажів. Експедитори в дорозі повинні суворо виконувати протипожежні правила, правила по охороні праці і техніці безпеки.

У товарно-транспортній накладній № Р80 від 05 квітня 2023 р. автомобільним перевізником зазначено ФОП ОСОБА_1 , водієм/експедитором - ОСОБА_2 . При цьому, даних про ФОП ОСОБА_3 , як автомобільного перевізника, товарно-транспортна накладна не містить. У свою чергу, ОСОБА_1 не зазначений у товарно-транспортній накладній експедитором; він також не здійснював супроводження вантажу. Договір № 24/03 є підтвердженням прийняття позивачем зобов`язань по наданню послуги з перевезення вантажу та його експедиторського супроводження.

Зважаючи на те, що автомобільним перевізником згідно даних товарно-транспортної накладної є ФОП ОСОБА_1 , спірна постанова про притягнення його до відповідальності за порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Доводи позивача про його необізнаність про день, місце і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорти спростовані доказами направлення відповідачем відповідного повідомлення на його електронну адресу (а.с.53). Підтвердженням належності електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу є обставина її зазначення у позовній заяві по цій справі.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 р. в адміністративній справі №160/12058/23 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 004048 від 26 квітня 2023 р. - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 листопада 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий