Справа № 580/8464/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року справа № 580/8464/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:

- визнати протиправними дії Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що він зайнятий постійним доглядом за хворим батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду;

- зобов`язати Уманський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати відстрочку від призову під час мобілізації ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що він зайнятий постійним доглядом за хворим батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 травня 2023 року позивач надіслав на адресу Уманського РТЦК та СП заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що він зайнятий постійним доглядом за хворим батьком ОСОБА_2 , що підтверджено відповідним висновком лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Водночас, відповідач листом відмовив у наданні відстрочки, тому позивач вважає, що відповідач діяв неправомірно, оскільки право на відстрочку з наведених підстав прямо передбачено положеннями абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що надав відповідь листом, однак не приймав рішення про відмову в наданні відстрочки, тому між сторонами відсутній предмет спору.

Відповідач наголосив, що з наданих позивачем документів неможливо встановити, що останній здійснює саме постійний догляд за хворим батьком, оскільки фактично оформив надання послуг на непрофесійній основі, що не є самостійною підставою надання відстрочки. Крім того, висновку №33/119 від 24.03.2023 неможливо встановити, що він складений лікарсько-консультаційною чи медико-соціальною експертною комісією, як того вимагає стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В свою чергу, надана позивачем довідка №5 від 24.03.2023 викликає сумніви в її законності та не є належним доказом проходження батьком позивача лікарсько-консультаційної комісії.

Оскільки позивач не довів наявність підстав для надання відстрочки від призову під час мобілізації, тому відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 31 травня 2023 року позивач надіслав на адресу Уманського РТЦК та СП заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що він зайнятий постійним доглядом за хворим батьком ОСОБА_2 . До заяви позивачем додано нотаріально завірені копії документів: паспорта НОМЕР_1 , довідки про присвоєння РНОКПП, паспорта НОМЕР_2 , свідоцтва про народження, оригіналу довідки № 68, висновку ЖК №33/119, оригіналу довідки № 33/119, оригіналу довідки № 02-10/431, рішення від 27.04.2023 року.

Листом №39 від 14.06.2023 Уманського РТЦК та СП позивачу роз`яснено, що право на відстрочку під час мобілізації набувають військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворими батьками, які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного стороннього догляду. У зв`язку з тим, що до заяви не додано визначених Законом документів, підстав для надання відстрочки ОСОБА_1 немає.

Не погоджуючись із правомірністю наведеної в листі відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (надалі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Стаття 23 Закону №3543-ХІІ визначає умови надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У відповідності до положень абзацу 10 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Абзацом 17 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ визначено, що особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

З аналізу наведених законодавчих приписів слідує висновок, що Закон №3543-ХІІ передбачає альтернативу для підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації шляхом надання висновку медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я для осіб, які потребують постійного догляду.

Зі змісту наданої позивачем довідки №33/119 (форма №5) від 24.03.2023 вбачається, що його батько ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 пройшов лікарсько-консультаційну комісію при КНП «ЦПМСД» Уманської районної ради 24.03.2023 та згідно висновку ЛКК за станом здоров`я є невиліковно хворим, який через порушення функцій організму не здатний до самообслуговування та потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, постійного стороннього догляду.

Наведена довідка містить підписи голови, членів та секретаря лікарсько-консультативної комісії та печатку цієї комісії при КНП «ЦПМСД» Уманської районної ради. Крім того, довідка засвідчена печаткою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Паланської сільської ради.

Суд відхиляє посилання відповідача щодо ліквідації КНП «ЦПМСД» Уманської районної ради, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником наведеної юридичної особи є КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Паланської сільської ради.

Також необґрунтованими є посилання відповідача щодо подання позивачем довідки від 24.03.2023 довільної форми.

Суд зазначає, що наведена довідка містить інформацію про висновок лікарсько-консультативної комісії щодо наявність невиліковної хвороби у батька позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та необхідність постійного догляду за ним.

В свою чергу, висновок №33/119 від 24.03.2023 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Паланської сільської ради засвідчує наявність у ОСОБА_2 порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Паланської сільської ради від 27.04.2023 про призначення компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі, позивач здійснює догляд за своїм батьком на непрофесійній основі.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача, що позивач не здійснює постійного догляду за батьком, оскільки з вищенаведених документів вбачається наявність у ОСОБА_2 невиліковних хвороб, які не дають змоги самостійно пересуватись та обслуговуватись, тобто є постійними, відповідно він не може обходитись без постійного стороннього догляду, який здійснює позивач.

При цьому, суд не надає оцінки правомірності видачі вищеперелічених медичних документів, оскільки такі дії не є предметом судового спору та знаходяться поза межами предмету доказування у даній справі.

За наведених фактичних обставин у справі, суд дійшов висновку, що позивач надав необхідні документи для розгляду питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому не розглянувши питання про надання відстрочки відповідач діяв неправомірно.

Отже, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 1000 грн.

При подачі адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2147 грн., тоді як необхідно сплатити 1073,60 грн., тому на користь позивача підлягає поверненню судовий збір в розмірі 1073,40 грн.

Останній день строку вирішення спору припадає на 18.11.2023, однак враховуючи ту обставину, що вказаний день є вихідним, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 20.11.2023 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уманського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Зобов`язати Уманський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Грушевського, 12, м. Умань, Черкаська обл., 20301, ) розглянути питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на підставі положень абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Уманського районого територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Грушевського, 12, м. Умань, Черкаська обл., 20301, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО