Справа № 140/16895/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/16895/21 пров. № А/857/16715/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. про повернення без розгляду заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (суддя суду І інстанції: Ксензюк А.Я., час та місце ухвалення судового рішення: 31.08.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту судового рішення: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. визнано зловживанням процесуальними правами подання клопотань представником позивача адвокатом Хомичем І.О. від 28.08.2023р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення; клопотання представника позивача адвоката Хомича І.О. від 28.08.2023р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Волинській обл. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, повернуто заявнику (а.с.189-190).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл. щодо виконання рішення суду стосовно ОСОБА_1 , які полягають у нарахуванні доплати до пенсії в розмірі двох прожиткових мінімумів, а також зобов`язати пенсійний орган здійснити нарахування і виплату спірної доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат (а.с.193-204).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі № 140/16895/21 фактично залишилося невиконаним, оскільки під час обчислення спірної доплати до пенсії пенсійний орган застосував прожитковий мінімуму для працездатних громадян, а не розмір мінімальної заробітної плати (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік).

По причині викладеного представником позивача були подані до суду заяви в порядку ст.ст.382, 383 КАС України.

Водночас, триваюче виконавче провадження з примусового виконання судового рішення не дало позитивних результатів.

Повторне звернення із заявою в порядку ст.383 КАС України зумовлено сукупністю обставин, до яких відноситься невиконання рішення суду, ігнорування відповідачем висновків суду, відсутність вжиття державним виконавцем дій для ефективного виконання рішення суду.

Також нормами КАС України не регламентовано і не обмежено право позивача на звернення до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення суду.

Окрім цього, апелянт викладає обґрунтування права позивача на отримання спірної доплати до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі № 140/16895/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Волинській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 23.06.2021р. підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. провести з 23.06.2021р. нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з законом про Державний бюджет на відповідний рік); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.17-20).

01.11.2022р. представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 140/16895/21 і про накладення штрафу (а.с.22-29).

Відповідно до ухвали суду від 10.11.2022р. в задоволенні заяви про встановлення судового контролю відмовлено (а.с.59-60).

30.01.2023р. представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21 (а.с.62-66).

10.02.2023р. судом прийнято окрему ухвалу, якою заяву представника позивача Хомича І.О. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, задоволено; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі № 140/16895/21, щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», після набрання рішенням суду законної сили; в задоволенні решти вимог заяви відмовлено; зобов`язано ГУ ПФ України у Волинській обл. вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2022р. у справі № 140/16895/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України № 796-ХІІ від 28.02.1991р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», після набрання рішенням суду законної сили; встановлено ГУ ПФ України у Волинській обл. строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів за цією ухвалою - тридцять календарних днів з дня набрання окремою ухвалою законної сили (а.с.79-82).

28.03.2023р. представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21 (а.с.94-98).

Згідно ухвали суду від 11.04.2023р. заяву представника позивача Хомича І.О. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишено без задоволення (а.с.115-117).

29.08.2023р. представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку ст.ст.382, 383 КАС України із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі № 140/16895/21 та про накладення штрафу (а.с.127-140), із заявою про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21 (а.с.176-180).

За результатами розгляду вказаних заяв суд першої інстанції виніс дві ідентичні за змістом ухвали від 31.08.2023р., якими визнав зловживанням процесуальними правами подання клопотань представником позивача адвокатом Хомичем І.О. від 28.08.2023р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення; клопотання представника позивача адвоката Хомича І.О. від 28.08.2023р. про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у Волинській обл. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, повернув заявнику (а.с.189-190, 191-192).

На виконання ухвали апеляційного суду від 12.10.2023р. про залишення апеляційної скарги без руху представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , повідомив, що ним оскаржується ухвала суду першої інстанції від 31.08.2023р., яка винесена за результатами розгляду його заяви в порядку ст.383 КАС України (а.с.216-217).

Постановляючи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача адвокат Хомич І.О. вже звертався до адміністративного суду з аналогічними клопотаннями (01.11.2022р., 30.01.2023р., 28.03.2023р.), які судом були вирішені, про що постановлено ухвали від 10.11.2022р., 10.02.2023р. та 11.04.2023р.

Оскільки представником позивача адвокатом Хомичем І.О. було подано до суду ряд клопотань з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, які судом неодноразово розглядались та вирішувались, тому вказані дії щодо подачі заяви від 29.08.2023р. розцінені судом як зловживання адвокатом наданими законом процесуальними правами.

В силу приписів ч.3 ст.45 КАС України заява представника від 29.08.2023р. в порядку ст.383 КАС України повернута заявнику.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).

Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст.383 КАС України.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 та 2 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Приписами ч.4 ст.383 КАС України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Частиною 6 ст.383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, при розгляді заяв в порядку ст.ст.382, 383 КАС України суд повинен з`ясувати, чи були оскаржувані рішення, дії відповідача, пов`язані з виконанням судового рішення, та чи не утримує в собі звернення позивача до суду самостійні підстави та предмет спору.

Із змісту заяви представника позивача адвоката Хомича І.О., поданої в порядку ст.383 КАС України, слідує, що основною причиною такого звернення до суду слугував факт обчислення пенсійним органом належної позивачу ОСОБА_1 доплати до пенсії із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не мінімальної заробітної плати (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Разом з тим, вказане питання дійсно вже було предметом судового розгляду в порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду.

Зокрема, в заяві від 30.01.2023р. про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21, представник позивача наголошував на тому, що рішення суду підлягає виконанню із врахуванням показника мінімальної заробітної плати (а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб); також просив здійснити нарахування і виплату доплати до пенсії, починаючи з 23.06.2021р., без обмеження таких нарахувань і виплат кінцевим строком.

Окремою ухвалою суду від 10.02.2023р. відхилені доводи представника позивача про те, що пенсійний орган (боржник) протиправно здійснив нарахування підвищення до пенсії із розрахунку двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат.

Вказану ухвалу суду позивач та її представник не оскаржували в установленому порядку.

Наступна заява представника позивача від 28.03.2023р. про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21, була обґрунтована виключно помилковістю виконання пенсійним органом рішення суду через застосування для обчислення спірної доплати до пенсії ОСОБА_1 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат.

Ухвалою суду від 11.04.2023р. в задоволенні вказаної заяви відмовлено, при цьому суд навів правове обґрунтування такої відмови і звернув увагу заявника на те, що окремою ухвалою суду від 10.02.2023р. вже було оцінено дії відповідача щодо виконання рішення суду в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказану ухвалу суду позивач та її представник не оскаржували в установленому порядку.

Таким чином, спірне питання вирішено судом в рамках ст.383 КАС України, а судові рішення з цього приводу не оскаржувалися позивачем та його представником.

Водночас, зміст повторної заяви про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21, не містить будь-яких покликань на виникнення нових обставин по справі чи зміну діючого законодавства тощо.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про відсутність в суду першої інстанції процесуальної можливості для розгляду повторної заяви про визнання протиправними дій ГУ ПФ України у Волинській обл., вчинених на виконання рішення суду в справі № 140/16895/21.

Щодо оцінки дій представника позивача як зловживання процесуальними правами колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п.1 ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Представником позивача неодноразово були скеровані до суду першої інстанції заяви в порядку ст.383 КАС України щодо спірного питання (застосування для обчислення спірної доплати до пенсії ОСОБА_1 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат), які вирішені ухвалами суду, що набрали законної сили і не оскаржувалися учасниками справи.

Звідси, подача повторної заяви від 29.08.2023р. в порядку ст.383 КАС України підставно розцінена судом першої інстанції як зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч.3 ст.45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких умов суд обґрунтовано повернув заяву позивача від 29.08.2023р., яка подана ним в порядку ст.383 КАС України.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) ЄСПЛ вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин, норм матеріального та процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. про повернення без розгляду заяви визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/16895/21, залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 24.11.2023р.