Справа № 300/2973/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2973/22 пров. № А/857/16791/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові, апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Шумей М.В. в місті Івано-Франківську, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у справі № 300/2973/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України, Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Івано Франківській області та, з уточненням позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі постанова № 168), в розмірі 30 000 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року до дати ухвалення судом рішення по справі;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, відповідно до постанови № 168, в розмірі 30 000 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року до дати ухвалення судом рішення по справі.

17 жовтня 2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , починаючи з 24.02.2022 року, додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168.

Зобов`язав територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 , з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року, у розмірі 30 000 гривень щомісячно, з відрахуванням податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів.

Зобов`язав територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 , з 19.07.2022 по 17.10.2022, у розмірі до 30 000 грн, пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, з відрахуванням податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 500 гривень.

Приймаючи рішення у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що з 24.02.2022 року у співробітників Служби судової охорони виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000,00 гривень щомісячно, а з 19.07.2022 року до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Реалізація цього права, на думку суду першої інстанції, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що виплата додаткової винагороди має здійснюватися на підставі наказів командирів (начальників), в межах фонду оплати праці. Відповідач також вказав, що в січні 2022 року затверджено кошторис на 2022 рік Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, і в такому кошторисі видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, не затверджувалися. Додатково зазначив, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено Законом про Державний бюджет України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Івано-Франківській області на посаді командира відділення охорони.

Починаючи з 24.02.2022 року, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу додаткову винагороду, відповідно до положень постанови № 168.

Позивач з цього приводу до відповідача окремо не звертався.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Отже, з 24.02.2022 року працівники Служби судової охорони мають право на виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн.

Далі постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року № 793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови № 168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

Як встановив апеляційний суд, додаткова винагорода позивачу, на підставі вказаних норм, не виплачувалась, внаслідок чого позивач звернувся з позовом до суду.

21 вересня 2023 року набрало законної сили рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у зразковій справі № 260/3564/22 про виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони.

Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:

а) позивачем є співробітник Служби судової охорони;

б) відповідачем є центральний орган управління (Центральний апарат) або територіальний підрозділ (територіальне управління) Служби судової охорони;

в) предметом спору є додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168;

г) спір виник внаслідок невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168;

г) предметом позову є позовні вимоги (по-різному сформульовані, але однакові по суті) про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168, та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року (стягнення з відповідача суми додаткової винагороди за певний період).

Апеляційний суд встановив те, що справа за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна судова адміністрація України, Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, має усі, визначені Верховним Судом за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22, ознаки типової справи, а тому є типовою справою, в розумінні КАС України.

Тому, під час розгляду цієї справи, апеляційний суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року за результатами розгляду зразкової справи № 260/3564/22 (далі рішення у справі № 260/3564/22).

Так, у рішенні у справі № 260/3564/22 вказано, що висновки Верховного Суду у цій зразковій справі щодо застосування постанови № 168 у посутньому зв`язку з положеннями статей 43 і 58 Конституції України, статей 161, 165 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», нормами Порядку № 384 і Порядку № 396 належить застосовувати в адміністративних справах про виплату на користь співробітників Служби судової охорони додаткової винагороди у правовідносинах, що виникли з 24 лютого 2022 року.

Висновки Верховного Суду у зразковій справі зводяться до наступного:

- співробітник Служби судової охорони має право на виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови № 168, в розмірі 30 000 грн щомісячно, з 24.02.2022 року, незалежно від наявності для цього бюджетних асигнувань.

- зміст внесених постановою № 168, в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно», не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже, за загальним правилом, заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Апеляційний суд встановив те, що позивач є працівником Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, а тому, відповідно до норм постанови № 168, має право на додаткову грошову винагороду в розмірі 30000 грн. з 24.02.2022 року незалежно від наявності для цього бюджетних асигнувань.

Позивач просив здійснити виплату додаткової грошової винагороди в розмірі, передбаченому постановою № 168, до ухвалення рішення судом.

Однак, у зразковій справі, Верховний Суд вважав, що порушене право працівників Служби судової охорони необхідно відновити, шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони щодо ненарахування і невиплати позивачу з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою №168.

- зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою № 168, в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Отже, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду, апеляційний суд вважає за необхідне, для повного ефективного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог, задовольнивши позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо ненарахування та невиплати, з 24.02.2022 року ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168.

- зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою № 168, в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Водночас, суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права та обрав не ефективний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а, отже, прийняв рішення про часткове задоволення позову, виходячи із помилкових мотивів, обравши не ефективний спосіб захисту порушеного права, то оскаржене рішення необхідно скасувати.

При цьому, апеляційний суд приймає нову постанову про часткове задоволення позову

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити частково.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року в справі № 300/2973/22 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо ненарахування та невиплати, з 24.02.2022 року ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

Зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, виключно з підстав, передбачених частиною 5 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 24.11.2023 року