Справа № 380/22166/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 рокусправа № 380/22166/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період із 27.04.2022 по 18.09.2023;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період із 27.04.2022 по 18.09.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 окремий штурмовий батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що перебуває у складі військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 Окрема механізована бригада). З 27.04.2022 по 18.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманої мінно-вибухової травми, пов`язаною із захистом Батьківщини. Однак, відповідач не виплатив позивачу за вказаний період додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 26.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач 13.10.2023 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що згідно з хронологією відповідно до наявних документів, позивач отримав травму 26.04.2022; з 27.04.2022 по 28.04.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МКЛ №6» ДМР; з 29.04.2022 по 18.05.2022 на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ Західного регіону у м. Львів; з 19.05.2022 по 10.08.2022 на стаціонарному лікуванні у КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих»; з 10.08.2022 по 05.09.2022 на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі, виписаний по закінченню лікування. Наступний документ щодо лікування позивача датований 28.10.2022. Інших документів на підтвердження продовження стаціонарного лікування не надано. Відтак, на думку відповідача, безперервне стаціонарне лікування у медичних закладах позивач проходив з 27.04.2022 по 05.09.2022. Відповідач зазначає, що додаткова винагорода позивачу нарахована та виплачена за період з квітня 2022 року по серпень 2022 року включно у розмірі 100 000 грн щомісячно, за жовтень і грудень 2022 року виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн, у лютому 2023 року виплачена винагорода в розмірі 100 000 грн. Зміст наведених висновків ВЛК підтверджує, що лікування позивача закінчилось до 08.12.2022.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 з березня 2021 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 27.04.2022 з 28.04.2022 позивач перебував на лікуванні у КНП «МКЛ №6» ДМР, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №0388122. Діагноз: мінно-вибухова травма (26.04.2022). Травматичний відрив правої верхньої кінцівки на рівні плеча. Ампутаційна культя правої верхньої кінцівки. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки.

У період з 29.04.2022 по 18.05.2022 позивач перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, що підтверджується перевідним епікризом №5020 із медичної карти стаціонарного хворого. Діагноз: мінно-вибухова травма (26.04.2022). Травматичний відрив правої верхньої кінцівки на рівні середньої третини плеча. Ампутаційна культя правої верхньої кінцівки. Флегмона культі верхньої третини правого плеча. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки.

У період з 19.05.2022 по 10.08.2022 позивач перебував на лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи», що підтверджується випискою №191 із медичної карти стаціонарного хворого. Діагноз: мінно-вибухова травма (26.04.2022). Ампутаційна культя правої верхньої кінцівки. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки.

У період з 10.08.2022 по 05.09.2022 позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_7 , що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №3527. Діагноз: мінно-вибухова травма (26.04.2022). Ампутаційна культя правої верхньої кінцівки. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки.

Як видно з довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 24.08.2022 №2228, діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний стан захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після ампутації верхньої третини правого плеча внаслідок мінно-вибухової травми (26.04.2022). Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

У період з 28.10.2022 по 14.11.2022 позивач перебував на лікування у військовій частині НОМЕР_7 , що підтверджується перевідним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №4775. Діагноз: мінно-вибухова травма (26.04.2022). Ампутаційна культя правої верхньої кінцівки. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки. Вялогранулююча рана кукси правого плеча.

У період з 29.11.2022 по 11.01.2023 позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_7 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5463.

Відповідно до довідки позаштатної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 10.01.2023 №117, діагноз та постанова: стан після лікування травми у вигляді післятравматичної ампутації верхньої третини правого плеча внаслідок мінно-вибухової травми (26.04.2022) із порушенням функції правої верхньої кінцівки.

У період з 11.01.2023 по 18.08.2023 позивач перебував на реабілітації у Державному некомерційному підприємстві «Центр комплексної реабілітації «Галичина», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №106/6724. Повний діагноз: посттравматична ампутація верхньої третини правого плеча, внаслідок МВТ (26.04.2022), поширений хронічний псоріаз тіла та волосяної частини голови в стані ремісії.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.01.2023 №217 старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 26 квітня 2022 року одержав мінно-вибухову травму. Травматичний відрив правої верхньої кінцівки на рівні середньої третини плеча. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої гомілки. За обставин: поранення старшого солдата ОСОБА_1 , отримане 26.04.2022 близько 10:30, під час захисту Батьківщини, виконання бойового завдання, забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, в зоні ведення бойових дій, околицях населеного пункту Солодке Донецької області. Внаслідок артилерійського обстрілу збройними формуваннями російської федерації позицій, на котрих перебував військовослужбовець. Поранення: ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Як видно з довідок військово-лікарської комісії Державного некомерційного підприємства «Центр комплексної реабілітації «Галичина» від 13.02.2023 №73, від 14.03.2023 №290, від 12.04.2023 №511, від 11.05.2023 №709, від 09.06.2023 №916, від 07.07.2023 №1134, від 04.08.2023 №1334, від 18.08.2023 №1454, діагноз: стан після лікування травми у вигляді після травматичної ампутації верхньої третини правого плеча внаслідок мінно-вибухової травми (26.04.2022) із порушенням функції правої верхньої кінцівки. Згідно класифікатора важкості отриманих травм, дана травма належить до важких. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина». Потребує протезування правої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини плеча.

У довідці від 18.08.2023 №1454 вказано, що позивач потребує надання відпустки терміном на 30 (тридцять) календарних днів.

Як встановлено судом з карток особового рахунку військовослужбовця, у період з квітня по вересень 2022 року та у лютому 2023 року позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, у листопаді 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода 30 000 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати у повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, позивач звернувся до суду.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказом міністра оборони України від 07.06.2018 №260 було прийнято Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Пунктом 2 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення включає:

-щомісячні основні види грошового забезпечення;

-щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

-одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

-посадовий оклад;

-оклад за військовим званням;

-надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

-підвищення посадового окладу;

-надбавки;

-доплати;

-винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

-премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

-винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

-допомоги.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, було введено воєнний стан. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023) з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Підпунктом 2 пункту 4 Указу №64/2022 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, статті 9-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якого установлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема, 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

Пунктом 17 розділу І Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.

Пунктом 2 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлюється виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно з розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях та заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Пунктом 7 Окремого доручення передбачено у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм, суд доходить висновку про те, що підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників) та має виплачуватися військовослужбовцям, які у тому числі перебувають на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після важкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Як уже встановлено судом позивач перебував на лікуванні у наступні періоди: з 27.04.2022 по 28.04.2022 у КНП «МКЛ №6» ДМР, з 29.04.2022 по 18.05.2022 у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, з 19.05.2022 по 10.08.2022 у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи»; з 10.08.2022 по 05.09.2022, з 28.10.2022 по 14.11.2022 та з 29.11.2022 по 11.01.2023 у військовій частині НОМЕР_7 , з 11.01.2023 по 18.08.2023 на реабілітації у Державному некомерційному підприємстві «Центр комплексної реабілітації «Галичина». Крім того, за висновком військово-лікарської комісії Державного некомерційного підприємства «Центр комплексної реабілітації «Галичина» від 18.08.2023 №1454, поранення позивача, згідно з класифікатором, належить до важких, позивач потребує надання відпустки терміном на 30 (тридцять) календарних днів.

Як видно з довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.01.2023 №217, поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини.

Відтак, за періоди, у яких позивач перебував на лікуванні та у відпустці для лікування поранення, позивачу належала виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн пропорційно з розрахунку на місяць.

Водночас, як встановлено із карток особового рахунку військовослужбовця, у період з квітня по вересень 2022 року та у лютому 2023 року позивачу виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. Відтак у цій частині позову права позивача порушені не були, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Водночас у інші періоди перебування позивача на лікуванні та у відпустці, які підтверджені документально, а саме: з 28.10.2022 по 14.11.2022, з 29.11.2022 по 11.01.2023, з 11.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 18.09.2023 додаткова винагорода у розмірі до 100 000 грн не виплачувалась.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати позивачу з 28.10.2022 по 14.11.2022, з 29.11.2022 по 11.01.2023, з 11.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 18.09.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Установлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, ця норма встановлює виняток у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного та повного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин (сторін чи третіх осіб), про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (постанови Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі №826/6965/14, від 27 листопада 2018 року у справі №807/997/16, від 15 липня 2019 року у справі №804/14556/15, від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18, від 22 листопада 2019року у справі №815/4392/15, від 23 грудня 2019 року у справі №815/3145/15, від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18, від 5 травня 2020 року у справі №1340/4044/18, від 23червня 2020 року у справі №820/1545/16, від 6 серпня 2020 року у справі №805/3147/16-а).

Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 7 лютого 2020 року у справі №826/11086/18).

З урахуванням викладеного, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу з 28.10.2022 по 14.11.2022, з 29.11.2022 по 11.01.2023, з 11.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 18.09.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 28.10.2022 по 14.11.2022, з 29.11.2022 по 11.01.2023, з 11.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 18.09.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) з 28.10.2022 по 14.11.2022, з 29.11.2022 по 11.01.2023, з 11.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 18.09.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна