Справа № 500/3750/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3750/22

16 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Іщука К.В.,

представників відповідача Воскових М.О., Живчик В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Гуртожитку "Чайка" Об`єднання громадян Тернопільської обласної організації Товариства сприяння оборони України до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Гуртожиток "Чайка" Об`єднання громадян Тернопільської обласної організації Товариства сприяння оборони України (далі Гуртожиток, позивач) через представника - адвоката Іщука Костянтина Валентиновича звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.07.2022:

форми "П" № 1, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2021 року на суму 708 635 грн;

форми "Р" № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 1 535 757 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію на суму 702,75 грн;

форми "ПС" № 6, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію на суму 1020 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Гуртожиток є відокремленим підрозділом Громадської організації "Товариства сприяння обороні України", яка відповідно до розпорядчих документів визначила певний розподіл коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, яке знаходилося у власності і на балансовому обліку Гуртожитку. На підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2021 Гуртожиток продав будівлю гуртожитку у місті Тернополі за ціною 10250000 грн без ПДВ. Кошти від продажу були зараховані у відповідності до визначеного розподілу: Громадській організації "Товариства сприяння обороні України" 2562500 грн, Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України 6662500 грн. Перераховані кошти в загальній сумі 9225000 грн у вигляді нормативних відрахувань коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, Гуртожитком включені до складу інших операційних витрат як надана безповоротна фінансова допомога.

Податковим органом при проведенні документальної перевірки зроблено висновок, що Гуртожитком при визначені об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік не здійснено збільшення фінансового результату згідно з підпунктом 140.5.9. пункту 140.5. статті 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на суму коштів безоплатно перерахованих протягом звітного року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій, станом на дату такого перерахування, зокрема: Громадській Організації "Товариства сприяння обороні України" та Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України.

Причиною порушення податкового законодавства стало те, що Гуртожитком не прийнято рішення згідно із статтею 140 ПК України про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України. Відсутність такого рішення засвідчено відсутністю в поданих деклараціях з податку на прибуток підприємств за податкові періоди з 01.07.2018 по 15.06.2022 відповідних позначень щодо незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування. В акті перевірки вказано, що позивачем не надано жодного розпорядчого документу щодо прийнятого ним рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці визначені ПК України.

Внаслідок цього порушення позивачу згідно з податковим повідомленням-рішенням форми №1 зменшено задеклароване від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 708638 грн та визначено базу оподаткування за 2021 рік в (9225000 грн 708638 грн) = 8516362 грн х 18% = 1532946 грн. До суми 1532946 грн додається також заниження податку на прибуток на суму 2811 грн (за іншим порушенням) за 2018 рік та виходить сума 1535757 грн, яка визначена до сплати згідно з податковим повідомленням-рішенням форми № 1.

З приводу цього порушення позивач зазначає, що ПК України надає право платнику податку, у якого річний дохід за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів, прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (підпункт 134.1.1 пункту 134.1. статті 134 ПК України).

Позивач вказує, що таке рішення ним було прийняте у вигляді наказу № 8 від 29.12.2020 року "Про доповнення в Положенні про облікову політику". В свою чергу, відповідач використав Положення про облікову політику, яке затверджене наказом № 6 від 02.01.2019, та не звернув увагу на нову редакцію Положення, яке змінене наказом № 8 від 29.12.2020.

Згідно з цим наказом доповнювалось Положення про облікову політику наступним пунктом: "Для Гуртожитку "Чайка", у якому річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці".

Такий документ не взятий до уваги відповідачем, хоча подавався платником податків разом з запереченнями на акт перевірки. На думку позивача, податковий орган у порушення пункту 44.6 статті 44, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, повинен був взяти до уваги надані до заперечення на акт перевірки документи та провести додаткову перевірку.

Що стосується відсутності відмітки у поданій декларації з податку на прибуток підприємств позивача про прийняте рішення про незастосування коригувань фінансового результату (яка відповідно до вимог ПК України має бути зроблена у відповідній звітності), то позивач зауважує, що при відправленні декларації через систему M.E.DOC жодних зауважень у контролюючого по декларації не було, що вказує на правильність оформлення податкової декларації Гуртожитком.

Ще одним мотивом протиправності донарахувань по вказаних обставинах, на думку позивача, є неправильне застосування підпункту 140.5.9 пункту 140.5. статті 140 ПК України, який передбачає, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: (...) на суму коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року. Тобто фінансовий результат звітного періоду збільшується на суму коштів у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попередньо звітного року. За результатами попереднього звітного 2020 року ОСОБА_1 отримав збитки. А тому позивач вважає, що у відповідача не було жодних підстав для застосування підпункту 140.5.9. пункту 140.5. статті 140 ПК України. Вказану норму можна застосувати до платника лише у випадку перевищення у нього 4 відсотків оподатковуваного прибутку у попередньому звітному році, чого у позивача не було у наявності.

Щодо заниження податку на прибуток на суму 2811 грн за 2018 рік, то позивач з посиланням на пункт 102.1 статті 102 ПК України зазначає, що оскільки на день проведення перевірки по відносинах за 2018 рік закінчився встановлений законодавством строк в 1095 днів, то такий період не підлягав перевірці і донарахування податку безпідставні.

Аналогічні мотиви вказані у позові стосовно податкового повідомлення-рішення №6 від 18.07.2022, яким застосована штрафна (фінансова) санкція за порушення підпункту "б" пункту 176.2. статті 176 ПК України, пункт 3.1. розділу III наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку", за допущену помилку в III кварталі 2017 року (у звітності допущено методологічну помилку: відображено виплату доходу підприємцю ОСОБА_2 в сумі 72 грн згідно з видатковою накладною від 15.08.2017 № 35580 з невірним кодом (РНОКПП НОМЕР_1 ), за ознакою доходу "157", що призвело до заниження податкових зобов`язань платника податків. Оскільки порушення вчинено ще у 2017 році, то податковий орган в силу пункту 102.1 статті 102 ПК України не вправі визначати суму штрафної (фінансової) санкції поза межами 1095-денного строку.

З огляду на це позивач вважає, що ГУ ДПС у Тернопільській області неправомірно винесло податкові повідомлення-рішення, а тому вони підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання.

Від представника відповідача 08.11.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (том 1 а.с.45-52), відповідач проти позову заперечує. Відзив ідентичний змісту акту перевірки. Лише стосовно визначення податкових зобов`язань поза межами 1095-денного строку, відповідач зауважив, що пунктом 52-2 Підрозділу 10 (Інші перехідні положення) ПК України передбачено установлення мораторію на проведення документальних перевірок на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). На період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу (абзац третій пункту 5-2 Підрозділу 10). Підпунктом 102.2.9 пункту 102.9 статті 102 ПК України визначено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідач вважає висновки перевірки та прийняті податкові повідомлення-рішення за її наслідками правомірними, а тому просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 24.11.2022, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті замінено підготовчим засіданням.

02.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає про збитковість Гуртожитку та про прийняте рішення про продаж будівлі через відсутність зацікавленості інвесторів у її реконструкції і ремонті. Звертає увагу на обставини, які платник податків виклав у запереченні на акт перевірки, про те, що головний бухгалтер в стані розгубленості помилково пред`явив ревізору наказ про облікову політику № 6 від 02.01.2019 (стару редакцію), а відсутність в поданих деклараціях з податку на прибуток підприємства відповідного позначення щодо незастосування коригування фінансового результату виникла через технічну помилку.

На підставі пункту 86.7 статті 86 ПК України позивач подав до ГУ ДПС у Тернопільській області заперечення на акт перевірки та просив взяти до уваги наведені вище обставини та долучив копію наказу № 8 від 29.12.2020, проте висновком ГУ ДПС у Тернопільській області № 10 від 13.07.2022 у задоволенні заперечення було відмовлено.

Норми абзацу другого пункту 44.6 статті 46 ПК України дають можливість платнику податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надати документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, і такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Податковий орган повинен був взяти до уваги надані до заперечення на акт перевірки документи та провести додаткову перевірку, оскільки позивачем було подано безпосередньо сам наказ № 8 від 29.12.2020 як документ, що не був взятий до уваги при перевірці, відповідач порушив пункт 44.6 статті 46, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Позивач ще раз звертає увагу, що застосування податковим органом підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України при визначенні грошових зобов`язань у спірному випадку не може мати місця, оскільки фінансовий результат податкового (звітного) періоду, за даною нормою, збільшується на суму коштів у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року. Вказану норму можна застосувати до платника лише у випадку перевищення у нього 4 відсотків оподатковуваного прибутку у попередньому звітному році, чого у позивача не було, Гуртожиток був збитковим.

Стосовно інших порушень, то позивач вказує на неправильне застосування контролюючим органом строку давності. На день проведення перевірки, по відносинах за 2017, 2018 роки закінчився встановлений законодавством строк в 1095 днів.

Так, відповідачем перевірено декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік. Строк у 1095 днів розпочинає свій перебіг з останнього дня граничного строку подання податкової декларації. Згідно підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 ПК України для декларації з податку на прибуток підприємств, яка складається за звітний рік, визначено строк її подання - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного року, незалежно від того, за який базовий звітний період складається декларація - квартал або рік, тобто з 01.03.2019 почав свій перебіг строк давності по даному порушенню.

Ще одне порушення вчинено у ІІІ кварталі 2017 році, а тому податковий орган в силу пункту 102.1 статті 102 ПК України не вправі визначати суму штрафної (фінансової) санкції поза межами 1095-денного строку.

Представник Гуртожитку наводить у відповіді на відзив спростування тверджень податкового органу щодо зупинення строків давності, передбачених статтею 102 ПК України та зазначає, що пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України стосовно зупинення строків був прийнятий Законом України № 591-ІХ від 13.05.2020, а відтак він не може мати зворотної сили до правовідносин, які виникли в 2017 та 2018 роках; пунктом 2 розділу II Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2129 врегульовано: "Дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану". Про врегулювання даним Законом цієї обставини зазначено у дужках пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, на яку податковий орган не звернув увагу; внесення змін у підпункт 102.2.9 пункту 102.2. статті 102 ПК України, яким зупиняються строки перебігу давності через введення правового режиму воєнного стану, відбулось на підставі того ж Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2129 (набрав чинності 17.03.2022 ).

Представник Гуртожитку вказує, що податковим органом неправомірно, всупереч норм ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» винесено податкові повідомлення-рішення (том 1 а.с.71-77).

Ухвалами суду від 17.01.2023 та від 26.01.2023, постановленими без виходу до нарадчої кімнати, викликано у судове засідання по розгляду справи по суті свідків: голову ліквідаційної комісії Гуртожитку Кравчука Анатолія Анатолійовича, головного бухгалтера, члена ліквідаційної комісії Гуртожитку Куріцу Михайла Богдановича, головного державного ревізора-інспектора відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Тернопільській області Торкіша Ігоря Степановича.

Ухвалою суду від 17.01.2023 для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого провадження продовжений до тридцяти днів за клопотанням.

24.01.2023 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, які зводяться до наступного (том 1 а.с.116-121).

Гуртожиток з 01.07.2018 по 15.06.2022 був платником податку на прибуток підприємств та подавав податкові декларації з цього податку. Відповідно до вимог статті 140 ПК України позивач як платник податку на прибуток мав право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), оскільки річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень. У разі прийняття такого рішення, таке мало бути відображене у податковій звітності шляхом проставлення відмітки у відповідній графі декларації з податку на прибуток та зазначення номера і дати наказу, яким було прийнято рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці.

Перевіркою встановлено, що Гуртожитком не прийнято рішення згідно із статтею 140 ПК України про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України, що засвідчено відсутністю в поданих деклараціях з податку на прибуток підприємств за податкові періоди з 01.07.2018 по 15.06.2022 відповідних позначень щодо незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування з наведеними реквізитами відповідного розпорядчого документу, та відсутністю в обліковій політиці Гуртожитку (наказ від 02.01.2019 за №6) даних щодо незастосування або застосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України. Також при проведенні виїзної перевірки платником не надано жодного розпорядчого документу щодо прийнятого Гуртожитком рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України.

З огляду на це, Гуртожиток зобов`язаний здійснювати коригування фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України та подавати додаток РІ «Різниці» разом з податковими деклараціями податку на прибуток підприємств. У порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України позивачем не здійснювалося коригування фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України.

Гуртожитком безоплатно перераховано у 2021 році неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ, кошти в загальній сумі 9225000 грн. При визначені об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік по цих операціях позивач не здійснив збільшення фінансового результату згідно з підпунктом 140.5.9 пунктом 140.5 статті 140 ПК України на суму коштів безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, зокрема Громадській організації ГО Товариства сприяння обороні України в сумі 2562500 грн та Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України в сумі 6662500 грн, чим занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат за 2021 рік, на загальну суму 9225000 грн.

Також відповідач навів умови, за яких застосовується підпункт140.5.9 пункту 149.5 статті 149 ПК України, та вказує, що цією нормою наведено додаткове обмеження щодо розміру суми, на яку має бути збільшений фінансовий результат (у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року), і це обмеження стосується оподатковуваного прибутку попереднього звітного року. У разі відсутності оподаткованого прибутку попереднього звітного року обмеження щодо розміру суми, яка мала бути врахованою при визначенні об`єкту оподаткування, ПК України не передбачено.

Щодо посилань позивача про наявність наказу №8 від 29.12.2020 про доповнення в Положення про облікову політику, то звертає увагу на його некоректність, бо з формулювання тексту наказу не зрозуміло, який розділ Положення про облікову політику доповнюється зазначеним пунктом. Саме Положення про облікову політику Гуртожитку базується на нормах законодавства, які втратили чинність. Зокрема, розділом 7 Положення «Податковий облік» передбачено, що накопичення даних про валові витрати і валові доходи для цілей обчислення оподатковуваного прибутку здійснюється у бухгалтерській програмі на підставі первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій, відповідно до положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 №283/97-ВР. Чинним ПК України не передбачено ведення окремого податкового обліку, а Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» втратив чинність ще 01.01.2013. Крім того, згідно з пунктом 16.4 Положення про облікову політику, внесення змін до Положення у зв`язку з зміною законодавства чи вступом у дію нових П(С)БО здійснюється шляхом викладення Положення у новій редакції та затвердження наказом по Підприємству.

Представник відповідача вважає, що Гуртожиток, видаючи наказ №8 від 29.12.2020, діяв всупереч власного Положення про облікову політику, доповнюючи Положення новими пунктами, замість викладення його в новій редакції.

Також відповідач виклав норми ПК України стосовно міркувань позивача на пропуск строку 1095 днів, а саме: пункт 102.1, підпункт 102.2.9 пункту 102.9 статті 102, пункт 52-2 Підрозділу 10 (Інші перехідні положення) ПК України.

Ухвалою суду від 15.02.2023 задоволено клопотання представника відповідача та призначено технічну експертизу документів, проведення якої доручено Київському науково-дослідного інституту судових експертиз. Одночасно цією ж ухвалою провадження у справі зупинене до одержання результатів експертизи.

Ухвалою суду від 03.10.2023 поновлено провадження у цій справі після надходження висновку експерта.

Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2023.

Судове засідання 17.10.2023 відкладено через неявку представника відповідача до 25.10.2023. У судових засіданнях 25.10.2023 та 07.11.2023 оголошувалися перерви.

У судових засіданнях, що відбувалися у справі, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів заперечувала проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позов, додаткових поясненнях та просили відмовити у позові.

У судовому засідання 07.11.2023 допитані свідки голова ліквідаційної комісії Гуртожитку ОСОБА_3 та головний бухгалтер Гуртожитку ОСОБА_4 (працював у період, за яких проводилася перевірка) про відомі обставини справи.

Головний державний ревізор-інспектор відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Тернопільській області Торкіш І.С., свідок викликаний судом за клопотанням відповідача, у судове засідання 16.11.2023 не прибув повторно, тому суд продовжив судовий розгляд.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оригінали документів, подані сторонами, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Гуртожиток "Чайка" Об`єднання громадян Тернопільської обласної організації Товариства сприяння оборони України () зареєстрований Тернопільською міською радою 23.07.2001, код форми власності - 180 (підприємство об`єднання громадян), перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби з 08.08.2001.

ГУ ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку Гуртожитку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 по 15.06.2022, за результатами якої складено акт від 01.07.2022 № 1787/19-00-07-01/31594119 (том 1 а.с.15-25).

У висновках акта перевірки щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток підприємств зазначено, що перевіркою повноти визначення ОСОБА_1 податку на прибуток за період з 01.07.2018 по 15.06.2022 встановлено його заниження всього на суму 1535757 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 2811 грн, та за 2021 рік на суму 1532946 грн, а також встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток всього в сумі 708635 грн, в тому числі за 2021 рік на 708635 грн.

Такі висновки пов`язані з встановленими контролюючим органом наступними двома порушеннями:

1) перевіркою повноти декларування Гуртожитком показників рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження всього на суму 15618 грн, в тому числі за 2018 на суму 15618 грн. Із суми 15618 грн було визначено базу оподаткування х 18 % = 2811 грн, що становить донараховану суму податкового зобов`язання з податку на прибуток;

2) в порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України Гуртожитком не здійснювалося коригування фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України. У період, за який проводилася перевірка, ОСОБА_1 безоплатно перераховано (передано) протягом звітного (податкового) року (2021 рік) неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ, кошти в загальній сумі 9225000 грн від продажу будівлі гуртожитку. При визначені об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2021 рік не здійснено збільшення фінансового результату згідно з підпунктом 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України на суму коштів безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, зокрема Громадської Організації Товариства сприяння обороні України в сумі 2562500 грн та Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України в сумі 6662500 грн. В порушення наведеної норми платником податків занижено різниці, на які збільшується фінансовий результат за 2021 рік, на загальну суму 9225000 грн.

Ще одне порушення, встановлене перевіркою, стосується нарахування податку на доходи фізичних осіб. Так, перевіркою констатовано порушення підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, пункту 3.1 розділу III Наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку», яке полягає у тому, що у поданому Податковому розрахунку за III кв. 2017 року встановлено методологічну помилку: відображено виплату доходу приватному підприємцю ОСОБА_2 у сумі 72 грн, згідно видаткової накладної від 15.08.2017 року №35580 (на підставі складеного авансового звіту № 20 від 16.08.2017 року), з невірним (РНОКПП НОМЕР_1 ), за ознакою доходу « 157», що призвело до заниження податкових зобов`язань платника податків.

Після оформлення акту перевірки та надання його платнику податків, позивачем подані відповідачу заперечення від 06.07.2022 № 1 на акт перевірки з додатковими документами, які не надавалися до перевірки. Висновком ГУ ДПС у Тернопільській області № 10 від 13.07.2022 у задоволенні заперечення було відмовлено (том 1 а.с.30-32, 86).

На підставі акта перевірки 18.07.2022 ГУ ДПС прийняті такі податкові повідомлення-рішення:

№1, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2021 року на суму 708635 грн,

№ 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 1535757 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію на суму 702,75 грн,

№ 6, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію по податку на доходи фізичних осіб на суму 1020 грн (а.с.9-14).

Не погоджуючись з цими податковими повідомленнями-рішеннями платник податків звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Суд надає оцінку кожному з порушень, встановлених контролюючим органом.

Одне з суттєвих порушень стосується недотримання платником податків підпункт 140.5.9. пункту 140.5. статті 140 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2021 рік на суму 1532946 грн та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 708635 грн. Таке порушення пов`язане з такими обставинами.

Згідно зі статутом засновником Гуртожитку "Чайка" є Тернопільська обласна організація Товариства сприяння обороні України (), яка є відокремленим підрозділом Громадської Організації "Товариства сприяння обороні України" ().

Відповідно до протоколу №52 від 04.08.2021 засідання Громадської Організації «Товариства сприяння обороні України», керуючись підпунктом «ї» пункту 5.4.7 Статуту Товариства, встановлено наступний розподіл коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, яке знаходиться у власності і на балансовому обліку Гуртожитку Чайка, після оподаткування: Громадській Організації «Товариства сприяння обороні України» - 25%; Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України - 65%; Гуртожитку «Чайка» - 10%.

При цьому підпунктом «ї» пункту 5.4.7 статуту Громадської Організації «Товариства сприяння обороні України» передбачено, що до компетенції ради правління Товариства належить: встановлювати норми та порядок надання безповоротної фінансової допомоги від юридичних осіб, створених Товариством та Відокремленими підрозділами Товариства, у вигляді відрахувань.

Перевіркою встановлено, що Гуртожиток відповідно до договору купівлі-продажу від 18.10.2021 продав ТОВ Скай Тауер Сітті () будівлю гуртожитку за адресою: м. Тернопіль, вул. Білецька 52, за договірною ціною 10250000 грн без ПДВ.

Отримані кошти Гуртожитком перераховані відповідно до вказаного вище розподілу Громадській Організації «Товариства сприяння обороні України» в сумі 2562500 грн, Тернопільській обласній організації Товариства сприяння обороні України в сумі 6662500,00 грн як нормативні відрахування коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, згідно з постановою засідання Громадської Організації «Товариства сприяння обороні України», протокол №52 від 04.08.2021.

Перераховані кошти в загальній сумі 9225000 грн у вигляді нормативних відрахувань коштів, отриманих від продажу нерухомого майна, включено Гуртожитком за правилами бухгалтерського обліку до складу інших операційних витрат, як надана безповоротна фінансова допомога.

В акті перевірки зазначено, що Тернопільська обласна організація Товариства сприяння обороні України (), та Громадська організація "Товариства сприяння обороні України" () включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, з присвоєнням ознаки неприбутковості організації №0032. Такі установи подавали Звіти про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2021 рік.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до ПК України передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до ПК України передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років) (абзац восьмий підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України).

Відповідно до підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму коштів або вартості товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям, внесеним до Реєстру неприбуткових установ та організацій на дату такого перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг (крім неприбуткової організації, яка є об`єднанням страховиків, якщо участь страховика у такому об`єднанні є умовою проведення діяльності такого страховика відповідно до закону, та неприбуткових організацій, до яких застосовуються положення підпункту 140.5.14 цього пункту), у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.

Проведеною перевіркою встановлено, що Гуртожиток з 01.07.2018 по 15.06.2022 був платником податку на прибуток підприємств та подавав податкові декларації з цього податку за відповідні податкові періоди.

Відповідно до наведених вимог статті 140 ПК України Гуртожиток як платник податку на прибуток мав право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), оскільки річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень.

Перевіркою встановлено, що таке рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені ПК України, Гуртожиток не приймав, позаяк для перевірки таке рішення не надане, а також у разі його прийняття про таке рішення проставляється відповідна позначка у відповідній у податковій звітності з цього податку, як це передбачено абзацом восьмим підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України.

Відсутність такого рішення позбавляє платника податків на незастосування коригувань фінансового результату, а тому позивач зобов`язаний був здійснювати коригування фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України, та подавати додаток РІ «Різниці» разом з податковими деклараціями податку на прибуток підприємств.

Мотивація позивача стосовно цього порушення зводиться до таких моментів:

рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені ПК України, було прийняте, воно було подане разом з запереченням на акт перевірки, відтак контролюючий орган мав би його врахувати при опрацюванні заперечення і при необхідності призначити додаткову перевірку,

відсутність позначки у поданій податковій звітності з податку на прибуток підприємств не свідчить про відсутність цього рішення, бо відповідна звітність прийнята контролюючим органом і жодних її недоліків не виявлено,

норма підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України не може бути застосована до позивача, бо умовою її застосування є наявність прибутку за попередній період (про що свідчить словосполучення «у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року»), а Гуртожиток у попередньому 2020 році мав збитки за підсумками року.

Відповідач, спростовуючи такі твердження, категорично наполягає на тому, що під час перевірки рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені ПК України, не надавалося та було відсутнє у платника податків; у поданій податковій звітності з податку на прибуток підприємств за період з 01.07.2018 по 15.06.2022 відповідних позначень щодо незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування з наведеними реквізитами відповідного розпорядчого документу не було. Таке рішення було оформлене після ознайомлення з висновками акту перевірки, з зазначенням дати прийнятого рішення 29.12.2020, тому відповідачем ініціювалася судово-технічна експертиза документів для з`ясування часу фактичного прийняття рішення, датованого 29.12.2020. Підстав для проведення додаткової перевірки не було. Представник позивача невірно застосовує підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України, наявність збитків в Гуртожитку за попередній рік не впливає на необхідність збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму коштів, безоплатно перерахованих протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям.

Виходячи з наведених вище положень податкового законодавства, висновується, що підставою не застосовувати коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені ПК України, є відповідне рішення платника податків про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень ПК України. Вимог до розпорядчого документу, яким таке рішення оформляється немає. Єдиною вимогою абзацу восьмого підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України є відповідне зазначення про прийняте рішення платником податку у податковій звітності з цього податку.

Надаючи оцінку спірному питанню по цьому порушенню, судом досліджено докази, які стосуються обставин справи. Матеріали справи містять копію Положення про облікову політику, затвердженого наказом Гуртожитку №6 від 02.01.2019, та сам наказ (том 1 а.с.125-137). Відповідно до змісту цього положення ним визначенні принципи, методи і процедури для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності. Положення складається з таких розділів: 1. Організація бухгалтерського обліку, 2. Повноваження на підпис документів, 3. Документообіг, 4. Первинний облік, 5. Інвентаризація, 6. Оцінка, 7. Податковий облік, 8. Управлінський облік, 9. Бухгалтерський облік, 10. Основні засоби, 11. Нематеріальні активи, 12. Запаси, 13. Дебіторська заборгованість, 14. Зобов`язання, 15. Інші активи та зобов`язання, 16. Заключні положення.

Розділ 7 Положення, який регламентував податковий облік, вказував на таке:

7.1. Вести податковий облік та подавати податкову звітність згідно із законодавством України.

7.2. Накопичення даних про валові витрати і валові доходи для цілей обчислення оподатковуваного прибутку здійснюється у бухгалтерській програмі на підставі первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій, відповідно до положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 № 283/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

Розділ 16. Заключні положення, містить пункт 16.4 про те, що внесення змін до даного Положення у зв`язку із зміною законодавства чи вступом у дію нових П(С)БО здійснюється шляхом викладення Положення у новій редакції та затвердження наказом по Підприємству.

Цей примірник Положення та наказу №6 від 02.01.2019 надав суду відповідач як документи, що надавалися перевіряючому під час проведення перевірки, зміст Положення викладений в акті перевірки від 01.07.2022. У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив надання такого Положення перевіряючому, зокрема, на його прохання скидав електронний примірник документу.

Матеріали справи містять копію наказу Гуртожитку № 8 від 29.12.2020 "Про доповнення в Положенні про облікову політику" (том 1 а.с.26). Судом оглянуто його оригінал, такий надався для проведення експертного дослідження.

У цьому наказі зазначено, що відповідно до статті 134.1.1 ПК України доповнити Положення про облікову політику слідуючим пунктом: для Гуртожитку "Чайка", у якому річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці.

До матеріалів справи долучено податкову звітність Гуртожитку за 2020 рік, у якій у відповідній графі не проставлено відмітку про наявність прийнятого рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (його дати та номера), натомість проставлено прочерк (том 1 а.с.82-83). Позивач не заперечує того факту, що у цій звітності, а також у звітності за період з 01.07.2018 по 15.06.2022 не відображалася наявність такого рішення.

Надаючи оцінку оглянутим доказам, а також враховуючи показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що в дійсності рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці, яке оформлене наказом Гуртожитку № 8 від 29.12.2020 "Про доповнення в Положенні про облікову політику", на момент проведення перевірки було відсутнє. Такий наказ був підготовлений позивачем після ознайомлення з висновками акта перевірки та поданий одночасно з запереченнями від 06.07.2022 на акт перевірки від 01.07.2022. Такі висновки суд робить на підставі того, що для перевірки наказ №8 від 29.12.2020 не надавався, в акті перевірки від 01.07.2022 констатовано, що ОСОБА_1 не прийнято рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці; при наявності такого рішення платник податків мав би проставити відповідну відмітку у податковій декларації з податку на прибуток підприємств за 2020 рік.

У змісті заперечення від 06.07.2022 на акт перевірки голова ліквідаційної комісії ОСОБА_3 зазначив, що головний бухгалтер в стані розгубленості пред`явив перевіряючому наказ № 6 про облікову політику від 02.01.2019, але забув вчасно пред`явити наказ №8 від 29.12.2020 (том 1 а.с.86). Тобто після перевірки платник податків стверджував, що такий документ був, але для перевірки не надавався.

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитаних у судовому засіданні 07.11.2023 з цього питання, були непослідовними, нелогічними та суперечили вказаному запереченню. Так, свідки зазначали, що усі бухгалтерські документи Гуртожитку були надані для перевірки під час її проведення, у тому числі наказ №8 від 29.12.2020. Серед іншого, ОСОБА_5 пояснив, що усі накази по основній діяльності, серед яких наказ №6 від 02.01.2019 з додатками та наказ №8 від 29.12.2020 зберігалися підшитими в одній папці та наполягав, що перевіряючий мав би його побачити. Проте оригінали наказів по основній діяльності на час розгляду справи перебували в адміністративній справі (витребовувалися для проведення експертизи), серед яких був наказ №8 та не містив навіть проколів для підшивання, на відміну від інших наказів. Такі показання прямо суперечать змісту заперечення на акт перевірки, відповідно до якого наказ №8 від 29.12.2020 не надавався для перевірки взагалі.

Сам зміст наказу не узгоджується в цілому зі змістом діючого Положення про облікову політику, тобто не вказує про зміни чи доповнення окремого пункту, розділу Положення. За встановленим самим же позивачем порядком зміни до Положення про облікову політику Гуртожитку мали б викладатися шляхом нової редакції Положення про облікову політику, і відповідні зміни мали б бути внесені до розділу 7 цього Положення «Податковий облік».

Представником позивача на вимогу суду про надання Положення про облікову політику, затвердженого наказом №6 від 02.01.2019, надано суду примірних Положення, в якому вже є доповнення і зміни, внесені наказом №8 від 29.12.2020 (том 1 а.с.158-170). Так, зміст Розділу 7 цього Положення «Податковий облік» відмінний від розділу 7 того Положення, що надавався для перевірки, та містить такі норми.

7.1. Вести податковий облік та подавати податкову звітність згідно із законодавством України.

7.2. Накопичення даних про валові витрати і валові доходи для цілей обчислення оподатковуваного прибутку здійснюється у бухгалтерській програмі на підставі первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій, відповідно до положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 № 283/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

7.3. Відповідно до статті 134.1.1 ПК України для Гуртожитку "Чайка", у якому річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці.

Представник позивача просив даний доказ не брати до уваги, бо така редакція Положення не надавалася контролюючому органу, а була відредагована на даний час, враховуючи пояснення відповідача у цій справі щодо не відповідності порядку внесення змін до Положення ним же визначеного. Представник відповідача також просив не брати такий доказ до уваги. Враховуючи такі обставини щодо достовірності цього доказу, суд відповідно до частини третьої статті 180 КАС України виключає такий доказ з числа доказів та вирішує справу на підставі інших доказів.

У цій справі за клопотанням відповідача було призначено технічну експертизу оригіналів окремих документів, а саме: наказу Гуртожитку №8 від 29.12.2020 «Про доповнення в Положенні про облікову політику» та Книги наказів Гуртожитку. На вирішення експерта поставлені наступні питання:

1) Чи виконаний рукописний текст наказу Гуртожитку №8 від 29.12.2020 у той час, яким датований документ? Якщо ні, то у який період часу був виконаний рукописний текст у наданому документі?

2) Чи виконаний рукописний текст за 2020 та 2021 роки в Книзі наказів Гуртожитку у той час, яким датовані записи? Якщо ні, то у який період часу були виконані записи за 2020 та 2021 роки у наданому документі (Книзі)?

3) Чи виконані всі записи в Книзі наказів Гуртожитку за 2020 та 2021 роки одночасно чи в різний час?

4) Чи одним, чи різними писальними приладами виконані записи в Книзі наказів Гуртожитку "Чайка" за 2020 та 2021 роки?

Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз не надано відповіді на ці питання через те, що судом не надано дозвіл на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у досліджуваних документах (том 1 а.с.224-232).

Судом не надано такий дозвіл, бо такий дозвіл не отриманий від Гуртожитку. Представник позивача заперечував як проти проведення судово-технічного дослідження матеріалів документів (проведення експертизи), так і категорично відмовився надавати дозвіл на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу з документів, наданих ним для дослідження. Така поведінка додатково свідчить на користь висновку про створення такого документу як наказ Гуртожитку №8 від 29.12.2020 «Про доповнення в Положенні про облікову політику» не в той час, яким він датований.

При цьому суд критично оцінює пояснення представника позивача, що відсутність відповідної позначки на податковій звітності не свідчить про відсутність рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, позаяк це є прямий доказ того, що рішення до подання такої звітності не приймалося платником податків. Прийняття звітності без позначки не може бути помилкою, яку мав би відслідкувати контролюючий орган на етапі її прийняття, на що звертав увагу представник позивача, оскільки платник податків додатково не інформує про це своє рішення, окрім як через зазначення у податковій декларації з податку на прибуток підприємств, і таке іншим чином ніде не відображається для подальшого контролю при прийнятті податкової звітності.

Оскільки рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці не було прийнято у період, яким воно датоване 29.12.2020, а фактично оформлене лише після ознайомлення з висновками акта перевірки від 01.07.2022 та спрямоване на уникнення відповідальності, та з цією метою подане до заперечення на акт перевірки, то, на переконання суду, були відсутні підстави для проведення додаткової перевірки на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1. статті 78 ПК та відсутні підстави для врахування такого документа згідно з положеннями пункту 44.6. ПК України. Крайня норма визначає, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Дана норма передбачає подання документів, які були складені своєчасно та підтверджували певні факти (події), проте були відсутні під час проведення перевірки. Суд ще раз наголошує, що у спірному випадку платником податку подані документи, яких не існувало на момент перевірки, такі оформлені після її результатів за період, коли виявлено порушення (попередньою датою).

При цьому суд звертає увагу позивача на положення пункту 85.2 статті 85 ПК України, якою визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Надання разом з запереченням на акт перевірки наказу № 8, який датований 29.12.2020, та враховуючи сумніви контролюючого органу в прийняті такого рішення своєчасно, тобто датою, яка в ньому проставлена, не створювало підстав для проведення додаткової перевірки.

Стосовно ще однієї мотивації позивача щодо цього порушення про те, що за результатами попереднього звітного 2020 року Гуртожиток отримав збитки, а тому у відповідача не було підстав для застосування підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України, яка застосовується до платника податків лише якщо у попередньому періоді платник отримав прибуток, то суд вважає її безпідставною, такою, що ґрунтується на власному тлумаченні стороною норми податкового законодавства.

Норма підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України приведена вище і зводиться до того, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму коштів безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) року неприбутковим організаціям у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року.

Словосполучення «у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року» визначає граничну межу, за якої збільшується фінансовий результат платника податків, який безоплатно перераховує кошти неприбутковим організаціям; це обмеження стосується встановлення обмеження для платника, коли він має право не збільшувати фінансовий результат коли вказані перерахунки коштів неприбутковій організації не перевищують 4 відсотків оподатковуваного прибутку попереднього року. Це додаткове обмеження встановлює розмір суми, на яку має бути збільшений фінансовий результат.

У разі ж збитків підприємства (відсутності оподаткованого прибутку попереднього звітного року) як у спірному випадку обмеження щодо розміру суми, яка має бути врахованою при визначенні об`єкту оподаткування, ПК України не передбачено.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що Гуртожитком допущено порушення підпункту 140.5.9 пункту 140.5 статті 140 ПК України, оскільки за відсутності відповідного рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування, на усі різниці, визначені ПК України, за господарською операцією перерахування позивачем коштів іншим неприбутковим організаціями від продажу будівлі гуртожитку платник податків мав би збільшити фінансовий результат та визначити податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2021 рік.

Стосовно іншого порушення по податку на прибуток на суму 2811 грн, то мотивація позивача зводиться до того, що таке порушення допущене у 2018 році, на момент проведення перевірки закінчився встановлений законодавством строк в 1095 днів для його перевірки. Такий строк розпочав свій перебіг з останнього дня граничного строку подання податкової декларації, тобто з 01.03.2019 та сплинув 01.03.2022, до початку перевірки.

Аналогічна мотивація позивача і по порушенню, яке встановлене по податку на доходи фізичних осіб і мало місце у ІІІ кварталі 2017 року.

Надаючи оцінку правомірності донарахувань податку на прибуток підприємств і застосуванню штрафної санкції по податку на доходи фізичних осіб, суд враховує таке.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39 2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пункту 522 Підрозділу 10 (Інші перехідні положення) ПК України, передбачено установлення мораторію на проведення документальних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу (абзац третій 3 пункту 522 Підрозділу 10).

Згідно з Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (що набрав чинності 17.03.2022) дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану.

Цим же законом статтю 102 ПК України доповнено пунктом 102.9. На момент проведення перевірки діяла редакція пункту 102.9 статті 102 ПК України, яка визначала, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Повертаючись до виявлених порушень у цій справі, які по податку на прибуток стосувалися періоду 2018 рік, суд вважає, що такий період підлягав перевірці з огляду на зупинення з березня 2020 року строків, передбачений статтею 102 ПК України, на які вказує представник позивача.

Аналогічно і по податку на доходи фізичних осіб, по якому порушення допущене у ІІІ кварталі 2017 року, відповідач мав право даний період включити до перевірки та у разі встановлення порушення застосувати штрафну санкцію.

Стосовно самих порушень, то позивач не спростовує їх, лише вказує на недотримання строків давності та їх застосування контролюючим органом.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судом обставини у цій справі, суд приходить до висновку, що порушення встановлені податковим органом знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.07.2022 прийняті правомірно та підставно.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатні і беззаперечні докази на обґрунтування своєї позиції та довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги є необґрунтованими, в позові слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 242-246, 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Гуртожитку "Чайка" Об`єднання громадян Тернопільської обласної організації Товариства сприяння оборони України до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Гуртожиток "Чайка" Об`єднання громадян Тернопільської обласної організації Товариства сприяння оборони України (вулиця Білецька, 52, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46003, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (вулиця Білецька, 1, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46003, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 24 листопада 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.