Справа № 400/5811/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про встановлення нового строку подання звіту

27 листопада 2023 р. № 400/5811/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

про:заява про встановлення судового контролю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) задоволено частково, зокрема:

визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача;

зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату позивачу з 01.12.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 14.07.2023, на виконання якого 14.07.2023 суд видав виконавчі листи.

10.08.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23, в якій він просить зобов`язати відповідача подати до Миколаївського окружного адміністративного суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у повному обсязі.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 відповідач провів перерахунок його пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум. Однак, пенсію йому нараховано знов таки у розмірі 20930,00 грн, тобто з обмеженням її максимальним розміром.

До вказаної заяви позивач додав копію листа відповідача від 28.07.2023 № 14674-14238/І-02/8-1400/23.

10.08.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про зобов`язання відповідача подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

06.09.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов звіт про виконання судового рішення, в якому відповідач просив прийняти звіт у справі № 400/5811/23.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.09.2023, залишену без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023, відмовлено у прийняті звіту від 06.09.2023 та встановлено новий строк відповідачу для його подання.

09.10.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов звіт про від 09.10.2023 про виконання судового рішення у справі № 400/5811/23, в якому відповідач просив прийняти його.

Перевіривши звіт відповідача про виконання судового рішення та матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Так, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату позивачу з 01.12.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення:

1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду;

2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

У звіті, поданому на виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 400/5811/23, пенсійний орган навів ті ж самі підстави для його прийняття, що й у звіті від 06.09.2023, а саме, що:

відповідачем виконано рішення суду, а саме розраховано пенсію позивача з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром; однак рішенням суду зобов`язань щодо нарахування індексації пенсії без обмеження її максимальним розміром не покладалось, тому 01.03.2022 і 01.03.2023 відповідач розрахував пенсію з обмеженням її розміру з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України відповідно від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова № 118) та від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова № 168);

позивачу було проведено перерахунок пенсії за вислугу років, сума доплати за період з 01.12.2019 по 30.11.2020 з урахуванням фактично виплачених сум складає 9223,52 грн, яка внесена як заборгованість за рішенням суду до «Реєстру судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України; бюджетом відповідача на 2023 рік не передбачено недостатнього розміру коштів, необхідного для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів; на сьогодні було проведено виплату за рішеннями суду, що набрали законної сили 19.09.2020, а оскільки рішення суду в цій справі набрало законної сили 14.07.2023, тому черговість виплати коштів по вищезазначеному рішенню суду не настала.

Щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром з урахуванням Постанови № 118 і Постанови № 168, суд зазначає наступне.

По-перше, у листі від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23, в якому відповідач надав пояснення позивачу про причини обмеження розміру його пенсії максимальним розміром, нічого не зазначено про те, що обмеження здійснено відповідно до Постанови № 118 і Постанови № 168.

По-друге, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/5811/23 суд ухвалив 13.06.2023, тобто коли вже були чинними Постанова № 118 і Постанова № 168, а отже їх положення були враховані судом при його ухваленні.

По-третє, в мотивувальній частині ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд зазначив, що «задовольняючи позов у частині позовних вимог, виходив з того, що чинним законодавством не передбачено обмеження розміру пенсії максимальним розміром для пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».»

Отже, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 в зазначеній частині не виконано і, як слідує зі звіту відповідача від 09.10.2023, він з 01.08.2023 і надалі виплачує пенсію позивачу з обмеженням її максимальним розміром. Тобто відповідач ухиляється від виконання рішення суду у частині виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром.

Що стосується нарахованої суми доплати, то з цього приводу суд звертає увагу, що відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Приписами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 № 28-2) (далі Положення № 28-2), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду. Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Абзацом другим пункту 3 Положення № 28-2 визначено, що основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу.

Відповідно до підпунктів 2, 4 і 7 Положення № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду;

забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат;

здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 74 КАС України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Проте, відповідач до звіту не надав доказів відсутності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі, шо не підтверджує виконання ним в повному обсязі, покладені судом зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 у справі № 704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З огляду на викладене, суд на підставі частини другої статті 382 КАС України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 293, 295, 297, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 09.10.2023 про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі № 400/5811/23.

2. Встановити новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області звіту про виконання судового рішення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі № 400/5811/23 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

4. Направити учасникам справи копію цієї ухвали.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Г.Ярощук