Справа № 283/2583/23
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/2583/23
провадження №2-а/283/26/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2023 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: поліцейський СРПП відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Комаренко Артем Аркадійович

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

17.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якої зазначив, що 11.10.2023, через електронний кабінет водія, він дізнався про те, що за ним числиться штраф за порушення ПДР України. Цього ж дня він звернувся до відповідача та отримав у нього примірник постанови серії БАД №553129 від 22.08.2023, з якої дізнався, що його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, 22.08.2023 близько 00.31 год. в м. Малин по вул. Шевченка ОСОБА_1 керував електроскутером АІМА POWER EAGLE, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, та не ввімкнув покажчик повороту після зупинки, чим порушив вимоги ПДР України.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства. 22.08.2023 ввечері в м. Малині ОСОБА_1 котив електроскутер АІМА POWER EAGLE, відштовхуючись ногами від землі, оскільки він був розряджений. При цьому, працівники поліції почали вимагати в нього документи та всіляко прискіпуватися. Позивач пояснив їм, що він просто котить електроскутер, та на нього права взагалі не потрібні. Щодо оскаржуваної постанови, то її при ОСОБА_1 ніхто не складав та зміст не зачитував.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Транспортними засобами, у зв`язку з керуванням якими настає відповідальність згідно ст.ст. 122, 126 КУпАП, виступають всі види автомобілів, трактори та інші. самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт. Тобто, адміністративна відповідальність за правопорушення, зазначене у вказаній вище нормі матеріального права, наступає щодо транспортних засобів, які приводяться в рух двигуном внутрішнього згоряння з робочим об`ємом понад 50 см. або іншим механічним двигуном (електричним понад З кВт, паровим, тощо). На думку позивача, наявний у нього електроскутер АІМА POWER EAGLE має потужність 1200 Вт = 1.2 КВт. Правилами дорожнього руху не передбачена необхідність отримання прав на керування таким електроскутером та останній в жодному разі не є транспортним засобом, за керування котрим може настати адміністративна відповідальність за ст.ст. 122, 126 КУпАП.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №553129 від 22.08.2023, складеної відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу.

Ухвалою суду від 20.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: поліцейський СРПП відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Комаренко Артем Аркадійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

07.11.2023 на адресу суду надійшов відзив за підписом юрисконсульта ВПЗ ГУНП в Житомирській області Данілової В.М., яка діє на підставі Виписки від 07.07.2023, відповідно до якого представник заперечила проти адміністративного позову виходячи з наступних підстав. Причиною зупинки транспортного засобу стало те, що ОСОБА_1 рухався на електроскутері без мотошолому, а також не ввімкнув покажчик повороту перед зупинкою, чим порушив ПДР України. Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, і здійснюється у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що 22.08.2023 близько 01 год. 55 хв. в м. Малин по вул. Шевченко водій ОСОБА_1 керував електроскутером АІМА POWER EAGLE, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а також не ввімкнувши покажчик повороту після зупинки, чим порушив вимоги пункту 2.1 ПДР України. У зв`язку з порушенням вказаних норм поліцейським СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Комаренком А.А. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Позивач в позовній заяві заперечує керування транспортним засобом, проте на відео з портативної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 підтверджує те, що керував транспортним засобом (відео додається до відзиву). Тому, доказом встановлення вини Позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази.

Слід зазначити, що позивач в позовній заяві вказав на те, що при складанні адміністративних матеріалів на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , він був позбавлений права на правову допомогу. Однак, на портативну камеру поліцейського зафіксовано, що працівники поліції доповіли черговому про те, що ОСОБА_1 бажає скористатися безоплатною правовою допомогою (відео додається). Доданий позивачем до позовної заяви технічний паспорт пристрою не можна вважати офіційним документом, який би підтверджував реальні технічні характеристики електроскутеру, яким керував ОСОБА_1 , тому представник відповідача не вважає наданий доказ за доцільний. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, особа має нести адміністративну відповідальність.

Невідворотність адміністративної відповідальності залежить більшою мірою від роботи працівників, уповноважених притягати до відповідальності і застосовувати санкції. Адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди. Безкарність правопорушника заохочує на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Позивач заперечує скоєння правопорушення, в якому його звинувачують. Крім того, позивач зазначив про ненадання відповідачем будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Дане твердження спростовується матеріалами справи, а відтак були усі законні підстави для складання оскаржуваної постанови та притягнення його до адміністративної відповідальності. За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП є безпідставними та не обґрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими.

Хоч КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на Відповідача однак це не може розумітися таким чином, що Позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи, Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні. За встановлених обставин, оскаржувана постанова винесена в межах повноважень відповідача в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому Головне управління Національної поліції в Житомирській області вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. Вимогами відзиву представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та залишити постанову про накладення адміністративного стягнення без змін.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи.

Зі змісту постанови серії БАД №553129 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.08.2023 вбачається, що 22.08.2023 близько 00 год. 31 хв. ОСОБА_1 в м. Малин по вул. Шевченка, 37 керував транспортним засобом електроскутером АІМА POWER EAGLE, без державного номерного знаку, не маючи посвідчення водія категорії А1 та не ввімкнув показник повороту після зупинки.

Відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за:

ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом;

ч.2 ст.122 КУпАП - порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів.

З урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: за ч. 2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивачем надано роздруківку технічної характеристики електро скутера АІМА POWER EAGLE, згідно якої встановлено, що потужність мотору становить 1200 Вт, ємність акумулятора становить 1200 Вт/г.

Згідно наданих до суду працівником СРПП відео записів події від 22.08.2023 з диску, встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина друга статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються у кріслах колісних, велосипедистів, подорожніх тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. За правилами п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Згідно з наведеним у п. 1.10 ПДР України визначенням терміну «транспортний засіб» це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. «Механічний транспортний засіб» - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Відповідно до п. 3 розділу «Загальні положення» Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року (зі змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії. Зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. До категорії А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Зазначені положення свідчать про те, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та 4 кВт.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував електроскутером АІМА POWER EAGLE, що згідно технічних характеристик має потужність двигуна 1200 Вт, тобто 1,2 кВт.

Вказаний транспортний засіб не належить до механічних транспортних засобів, а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, надані до суду представником відповідача відео записи події від 22.08.2022 підтверджують факт не ввімкнення ОСОБА_1 показника повороту, і позивачем будь-яких доказів на спростування обставин його до відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП до суду не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, скасувати постанову серії БАД №553129 від 22.08.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та закрити провадження в цій частині, і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) в межах притягнення до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із поданням адміністративного позову до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 268,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області області.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 139,246, 262,286 КАС України, ч.2 ст. 126, ч.2 ст.122, 288,293 КУпАП,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії БАД №553129 від 22 серпня 2023 року, винесену поліцейський СРПП відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Комаренком Артемом Аркадійовичем скасувати.

Закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Направити справу на новий розгляд до Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області в частині вчинення правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області 268,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя