Справа № 300/5402/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2023 р. справа № 300/5402/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник за довіреністю Захаріїв Богдан Дмитрович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення за №526 від 27.06.2023 та зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії за віком з січня 2023 року, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє представник за довіреністю Захаріїв Богдан Дмитрович (надалі по тексту також представник позивача), звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Управління, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправним і скасування рішення за №526 від 27.06.2023 (надалі по тексту також - оскаржуване рішення) та зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії за віком з січня 2023 року.
Дана позовна заява до суду надійшла засобами електронного зв`язку на електрону пошту із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" "12.08.2023" та підписана електронно-цифровим підписом ОСОБА_2 , який діє в інтересах позивача за довіреністю.
Позов мотивовано тим, що відповідач протиправно прийняв рішення №526 від 27.06.2023 про припинення з липня 2023 року виплати пенсії ОСОБА_1 з підстав не отримання пенсіонеркою пенсії на відділенні поштового зв`язку протягом шести місяців з 01.01.2023 по 30.06.2023, у зв`язку з чим пенсія поверталась, як невиплачена. За доводами представника позивача, 23.05.2023 позивач подала відповідачу заяву про виплату пенсії або грошової допомоги через установу уповноваженого банку, за якою відповідно до вимог частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", просила з 01.06.2023 перераховувати пенсію на поточний рахунок в АТ "Ощадбанк". Дана заява надійшла до відповідача не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, відтак відповідач не вправі був рішенням від 27.06.2023 за №526 про припинення виплати пенсії, припиняти виплату пенсії позивачці з липня 2023 року. Таким чином, за доводами представника позивача, припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з липня 2023 року здійснено відповідач не у спосіб, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а в контексті положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції відбулося втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним. За наведених підстав представник позивача просив позов задовольнити повністю, скасувати рішення відповідача від 27.06.2023 за №526 про припинення виплати пенсії та зобов`язати відновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з січня 2023 року.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 18.08.2023 (а.с.14-15, 18-21), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 30.08.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.22-23).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов і відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 14.11.2017 отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 14.11.2017 і розпорядженням №114565 від 26.12.2017 (а.с.135, 139).
Виплата пенсії позивачу проводилась органом пенсійного фонду на поточний рахунок АТ "Ощадбанк", що підтверджується поясненнями сторін.
На адресу Управління 17.11.2022 надійшов лист АТ "Державний Ощадний банк України" за №108.14-07/4-455 від 14.11.2022 щодо осіб, які одержують пенсію за довіреністю більше як рік або не отримують пенсію з поточного рахунку більше як один рік, згідно якого зняття коштів з картки ОСОБА_1 відсутні (а.с.103-105).
Згідно тверджень відповідача позивач не звернулася особисто до 25.12.2022 до Управління, а тому виплата пенсії останній переведена з 01.01.2023 на відділення поштового зв`язку за місцем проживання (смт. Солотвино) згідно матеріалів пенсійної справи.
Також, за аргументами відповідача, через відсутність ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання, пенсія позивача, яка мала виплачуватися через поштове відділення в с. Солотвин з 01.01.2023 по 30.06.2023 поверталась на адресу Управління як не виплачена.
Крім того, як свідчать матеріали справи, позивач звернулась через представника АТ "Ощадбанк" до відповідача із заявою від 23.05.2023 про виплату пенсії на поточний картковий рахунок, яка зареєстрована в Управлінні 09.06.2023 (а.с.102). Коментована заява від 23.05.2023 надійшла до Управління засобами електронного зв`язку (електронна пошта) та розглянута органом пенсійного фонду, про що свідчать пояснень представника відповідача від 07.11.2023 (зворотній бік а.с.94).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прийнято рішення №526 від 27.06.2023 про припинення з липня 2023 року виплати пенсії ОСОБА_1 , з підстав не отримання останньою пенсії протягом шести місяців підряд (а.с.101).
Позивач, не погоджуючись із прийняттям відповідачем рішення №526 від 27.06.2023 про припинення з липня 2023 року виплати пенсії ОСОБА_1 , вважаючи її протиправним, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права, ставлячи вимогу про скасування такого рішення та зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії за віком з січня 2023 року.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За правилами частини 1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також призначення, перерахунку, виплати пенсії тощо, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування.
Так, припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону №1058-IV.
За приписами пункту 4 частини 1 статті 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення №526 від 27.06.2023 про припинення з липня 2023 року виплати пенсії ОСОБА_1 з підстав не отримання пенсіонеркою пенсії на відділенні поштового зв`язку протягом шести місяців з 01.01.2023 по 30.06.2023.
Прийняттю такого рішення передувало отримання 17.11.2022 відповідачем листа АТ "Державний Ощадний банк України" за №108.14-07/4-455 від 14.11.2022 щодо осіб, які одержують пенсію за довіреністю більше як рік або не отримують пенсію з поточного рахунку більше як один рік, згідно якого зняття коштів з картки ОСОБА_1 відсутні. За вказаних обставин, виплата пенсії позивача переведена з 01.01.2023 на відділення поштового зв`язку за місцем проживання ОСОБА_1 (с. Солотвино) та у зв`язку з неотриманням останньою пенсії за фактичним місцем проживання протягом шести місяців з 01.01.2023 по 30.06.2023, виплата пенсії припинена органом пенсійного фонду.
Представник позивача в обґрунтування позовних вимог, поряд з іншим, стверджує про порушення відповідачем порядку (способу) припинення виплати пенсії позивача, визначеного Законом №1058-ІV.
Надаючи правову оцінку вище коментованим доводам представника позивача, суд в котре відзначає, що однією із підстав, визначених Законом №1058-ІV, для припинення виплати пенсії особам є неотримання такою особою призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
За змістом частини 1 статті 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Як уже встановлено судом при розгляді даної справи, попередньо до 01.01.2023 виплата пенсії ОСОБА_1 проводилась органом пенсійного фонду на поточний рахунок АТ "Ощадбанк".
Відтак, у розглядуваному випадку, суд звертається до положень Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 за №1596 (надалі по тексту також Порядок №1596).
Згідно пункту 4 Порядку №1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (надалі по тексту також - установи уповноважених банків).
В силу вимог пункту 16 коментованого Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.
У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.
У спірному випадку, відповідач отримав листа від АТ "Державний Ощадний банк України" за №108.14-07/4-455 від 14.11.2022, згідно якого відсутнє більше одного року, зняття коштів з поточного рахунку ОСОБА_1 .
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача у термін до 25.12.2022 із заявою для продовження виплати пенсії через банківську установу і така обставина не заперечується позивачем та його представником.
А тому, на переконання суду, у відповідача були наявні правові підстави для переведення виплати пенсії позивача через національного оператора поштового зв`язку за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , яке зазначено у заяві, а саме смт. Солотвино, Богородчанського району Івано-Франківської області, наявної в матеріалах пенсійної справи останньої (а.с.39).
Також, представник позивача не заперечує тієї обставини, що в період з 01.01.2023 по 30.06.2023 (протягом шести місяців) ОСОБА_1 не отримувала пенсії за фактичним місцем проживання, що є однією з підстав для припинення виплати пенсії пенсіонеру.
При цьому, позивач вказує на подання, до 30.06.2023 дня припинення виплати пенсії, через представника АТ "Ощадбанк" до відповідача заяви від 23.05.2023 про виплату пенсії на поточний картковий рахунок, яка зареєстрована в Управлінні 09.06.2023, тобто до прийняття оскаржуваного рішення (а.с.102).
У цьому випадку слід відзначити, що відповідно до положень пункту 10 Порядку №1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №328 від 18.04.2023) заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Отже станом на 23.05.2023 (дата складання заяви про виплату пенсії) і 09.06.2023 (дата реєстрація заяви про виплату пенсії в Управління) діяла нова редакція положень пункту 10 Порядку №1596, яка визначає приймання органом Пенсійного фонду України заяви про виплату пенсії тільки в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.
Як пояснив відповідач, заява ОСОБА_1 від 23.05.2023 про виплату пенсії на поточний рахунок надійшла до Управління засобами електронного зв`язку (електронною поштою) і розглянута органом пенсійного фонду.
Суд звертає увагу на те, що заява ОСОБА_1 від 23.05.2023 про виплату пенсії складена та передана до Управління без оформлення (нанесення) електронного підпису ОСОБА_1 та уповноваженого працівника банку, відповідно не відповідає вимогам пункту 10 Порядку №1596, а отже не підлягала прийняттю і відповідно розгляду органом пенсійного фонду, як така що подана без дотримання встановлених вимог її подання.
Крім того, згідно частини 1 статті 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.
Згідно пункту 2 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року за №1279 (надалі по тексту Порядок №1279), виплатний період - визначений період виплати пенсій, грошової допомоги за відомостями на виплату пенсій, грошової допомоги, який установлюється з 4 по 25 число кожного місяця або в інший строк, визначений цим Порядком або сторонами договору.
Пунктом 13 Порядку №1279 передбачено, що відомості та інші супровідні документи передаються до уповноваженої організації на паперових та електронних носіях у порядку, визначеному договором, не пізніше ніж за три робочих дні до початку виплатного періоду.
Уповноважені органи передають виплатні та звітні документи представникам уповноваженої організації у порядку, визначеному в договорі, або надсилають поштовими відправленнями відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270. У такому ж порядку пересилається або передається уповноваженому органу звітність уповноваженої організації про виплату пенсій.
Таким чином, навіть за умови належного оформлення та подання позивачем до органу пенсійного фонду заяви від 23.05.2023 про виплату пенсії на поточний рахунок, у відповідача була відсутня можливість здійснити виплату пенсії на поточний рахунок, так як відомості на виплату пенсій подані уповноваженій організації до початку виплатного періоду (тобто до 04.06.2023), а коментована заява позивача зареєстрована в Управлінні тільки 09.06.2023 (після того, як відомості уже були сформовані та направлені уповноваженій організації).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що виплату пенсії позивачу припинено на законній підставі, в результаті неотримання ОСОБА_1 призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, що передбачено пунктом 4 частини 1статті 49 Закону №1058-ІV.
В частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з січня 2023 року, то суд відзначає слідуюче.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону (частина 2 статті 49 Закону №1058-ІV).
На виконання названих норм Закону №1058-ІV правлінням Пенсійного фонду затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також - Порядок №22-1).
Порядок №22-1 також регулює питання поновлення виплати пенсії, що є предметом розгляду даної справи.
Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (надалі по тексту також - орган, що призначає пенсію).
У період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, в якому його буде припинено чи скасовано, заява про призначення (поновлення) пенсії та документи, необхідні для призначення (поновлення) пенсії, особами, які у зв`язку з агресією Російської Федерації тимчасово проживають за кордоном та отримали тимчасовий захист або статус біженця (надалі по тексту також - особи, які тимчасово проживають за кордоном), можуть надсилатись поштою (абзац 4 пункту 1.1 Порядку №22-1 (в редакції Постанови Пенсійного фонду України №21-1 від 20.04.2023).
Згідно пункту 2.8. Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Як свідчать приписи пункту 2.9. Порядку №22-1 під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном, надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою.
З урахуванням наведеного, підставою для вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на поновлення пенсії, є відповідна заява особи подана до уповноваженого органу пенсійного фонду в установленому порядку.
Зміст наданої представником позивача довіреності свідчить, що ОСОБА_1 станом на 17.07.2023 перебувала за межами державного кордону України в Сполучених Штатах Америки (а.с.7-9).
На час розгляду по суті даної справи, в матеріалах пенсійної справи відсутня заява ОСОБА_1 про поновлення пенсії, форма якої встановлена Додатком 1 до Порядку №22-1, в тому числі поданої після 30.06.2023.
Вказане свідчить про те, що позивач не зверталася до Управління із заявою встановленої форми про поновлення виплати їй пенсії.
З урахуванням зазначених положень законодавства та встановлених обставин, з огляду на неподання ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду заяви про поновлення виплати їй пенсії, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення виплати пенсії позивачу.
Разом з тим суд зазначає, що позивачка не позбавлена реалізувати своє право на подання відповідної заяви в порядку, в спосіб і за формою, визначених пунктами 1.1., 2.8. і 2.9. Порядку №22-1.
Статтею 46 Закону №1058-ІV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Як зазначив суд, для відновлення виплати пенсії позивач повинна у встановленому порядку реалізувати своє право на застосування положень статті 46 Закону №1058-ІV.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ухвали суду від 30.08.2023 позивач звільнена від сплати судового збору по справі №300/5402/23.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

представник позивача Захаріїв Богдан Дмитрович (довіреність від 17.07.2023, реєстраційний номер 6970/2-07.2023), вул. Ковальська, 9, м. Івано-Франківськ, 76019;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.