Справа № 727/6206/23
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6206/23
Провадження № 2-а/727/65/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі :

головуючого суду судді Танасійчук Н.М.

з участю секретаря судового засідання Дячук І.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7111633 від 04 червня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7111633 від 04 червня 2023 року, в якому вказав, що 04.06.2023 року о 21 год. 34 хв. інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Вахнован Яною Анатоліївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 711633 на ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові вказано, що водій, керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п. 34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Однак з прийнятою постановою не погоджується. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122КУпАП і, тому просить оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

Позивач та його довіритель адвокат Федорюк А.Л. в судове засідання не з`явились, про день і місце розгляду справи були повідомлені належним чином..

Від відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 711633 від 04 червня 2023 року, встановлено, що позивач 04 червня 2023 року о 21. год. 27 хв., керуючи автомобілем БМВ НОМЕР_1 , на А/Д М30 347 км при виїзді із заправки не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. До матеріалів справи додано відеозапис з автореєстратора службового автомобіля, яким зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме момент проїзду та перетину вузької суцільної лінії 1.1. Вказаний відеозапис спростовує доводи позивача, наведені в позовній заяві. Просять в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких мотивів.

04 червня 2023 року о 21 год. 34 хв. інспектором УПП у Вінницькій області капралом поліції Вахнован Яною Анатоліївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 711633 на ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В даній постанові вказано, що водій, керуючи транспортним засобом перетнув суцільну сполошну тобто не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія), чим порушив п. 34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7111633 від 04 червня 2023 року, встановлено, що позивач 04 червня 2023 року о 21. год. 27 хв., керуючи автомобілем БМВ д.н.з. НОМЕР_1 , на А/Д М30 347 км не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП .

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, однак позивач не виявив бажання скористатися визначеними правами.

До матеріалів справи також додано відеозапис з автореєстратора службового автомобіля, яким зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме при виїзді із автозаправної станції перетин вузької суцільної лінії 1.1. Вказаний відеозапис спростовує доводи позивача, наведені в позовній заяві, про те, що він здійснив перетин в межах розмітки 1.11, яка на його думку, дозволяла у вказаному місці.

На вказаній ділянці дороги, а саме А/Д М30 347 км дійсно наявна вказана розмітка 1.11, яка зафіксована відеозаписом, проте позивач здійснив проїзд в межах розмітки 1.11, та в зоні дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), перетнувши її, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що і був притягнутий до відповідальності.

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Основне призначення горизонтальної розмітки - упорядкування руху транспортних потоків і розподіл їх по всій ширині проїзної частини. За допомогою горизонтальної розмітки можуть бути введені окремі обмеження в русі (заборона обгону, зупинки, стоянки, тощо).

У відповідності до положень розділу 34 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

Згідно з вимогами ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» горизонтальна дорожня розмітка застосовується для позначення смуг руху та поділу транспортних потоків протилежних напрямків на дорогах, які мають не більше трьох смуг для руху в обох напрямках: на ділянках доріг з видимістю, меншою за допустиму, передбачену стандартом залежно від швидкості руху транспортного потоку; на ділянках доріг з трьома смугами для організації руху поперемінно по одній і двох смугах в одному напрямку, а також у разі зміни ширини проїзної частини, що вимагає відхилення суцільної лінії розмітки; на ділянках доріг, де заборонено обгін усім транспортним засобам.

Зазначені позивачем у позовній заяві підстави для скасування постанови не знаходять свого об`єктивного підтвердження у матеріалах справи.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд має підстави для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем були дотримані вимоги закону і були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідачем надано належні докази вчинення правопорушення позивачем, тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7111633 від 04 червня 2023 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.М.Танасійчук