Справа № 240/20177/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/20177/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Закритого акціонерного товариство "Баранівський завод "Случ" про стягнення заборгованості,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Баранівський завод «Случ» в якому просить стягнути з відповідача на користь управління заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з січня 2022 року по травень 2023 року у розмірі 63163,87 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач як підприємство, працівники якого були зайняті на роботах, включених до Списку №1 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та вийшли на пенсію на пільгових умовах, зобов`язане відповідно до закону сплачувати Пенсійному фонду України витрати на виплату і доставку таким працівникам пільгових пенсій. Однак, у відповідача згідно розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на зазначених умовах, за період з січня 2022 року по травень 2023 року у розмірі 63163,87 гривень. Оскільки вказана заборгованість відповідачем не погашена, то вона підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали направлялась на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві та відповідає адресі, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Відповідь №318561 від 13.11.2023 з ЄДРПОУ).

До суду 17.10.2023 повернувся конверт із вкладенням (ухвала суду від 14.08.2023), що направлявся судом на адресу відповідача. Причина повернення "за закінченням терміну зберігання."

Суд зауважує, що згідно з п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть уважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Згідно з ч. 11ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а працівники відповідача були зайняті на роботах, включених до Списку №1 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та в подальшому їм була призначена пенсія відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку з цим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з яких вбачається, що за період з січня 2022 року по травень 2023 року загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка підлягала відшкодуванню відповідачем, становить 63163,87 гривень.

Разом з тим в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що вищевказана сума відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 63163,87 гривень, відповідачем у визначені законом строки була сплачена, а тому вона набула статусу заборгованості.

Стягнення зазначеної заборгованості стало підставою для звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідно до п. 1 ст. 2, п.1 ст.4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" суб`єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Згідно з п. 6.1 Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах (п.6.2 Інструкції № 21-1).

Відповідно до п. 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5. Інструкції №21-1передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8 а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Додаткові пенсії, додаткові витрати на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", доплати, надбавки та підвищення, призначені відповідно до законодавства України, які виплачуються за рахунок інших джерел, ніж кошти Пенсійного фонду України не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню (п. 6.6. Інструкції № 21-1).

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання вимог Інструкції №21-1 надсилались відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З вищезазначених розрахунків вбачається, що за період з січня 2022 року по травень 2023 року загальна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка підлягала відшкодуванню відповідачем, становить 63163,87 гривень.

Доказів оскарження відповідачем вказаних розрахунків та визначених у них розмірі витрат, що підлягають відшкодування, матеріали справ не містять.

Згідно з пунктами 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (п. 6.8 Інструкції №21-1).

Враховуючи вказані вище правові норми, суд дійшов висновку про наявність в підприємств та організацій обов`язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених особам відповідно "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду відповідач має заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з січня 2022 року по травень 2023 року в розмірі 63163,87 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком суми заборгованості.

Докази погашення заборгованості у матеріалах справи відсутні.

Вказане свідчить на користь висновку невиконання відповідачем вимог пунктами 6.7 Інструкції № 21-1 та пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо відшкодуванню Пенсійному фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003, ) до Закритого акціонерного товариства Баранівський завод «Случ» (вул. Першотравнева, 2, м. Баранівка, Звягельський район, Житомирська область, ) про стягнення заборгованості.

Стягнути з Сільськогосподарського кооперативу ім. Суворова на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з січня 2022 року по травень 2023 року у розмірі 63163 (шістдесят три тисячі сто шістдесят три) гривні 87 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук