Справа № 260/2848/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2023 року

м. Київ

справа №260/2848/22

адміністративне провадження № К/990/38626/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Радишевської О.Р., Кашпур О.В.,

перевірив касаційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної прокуратури, в якому просив суд:

- стягнути з Прокуратури Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в період з 20 квітня 2016 року до 04 червня 2018 року в розмірі: 164 561,76 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року, позов задоволено:

- стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період 20 квітня 2016 року до 4 червня 2018 року в розмірі: 164 561,76 грн (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна гривня сімдесят шість копійок).

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Закарпатська обласна прокуратура звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)

Ухвалами Верховного Суду від 18 вересня 2023 року, від 10 жовтня 2023 року, від 31 жовтня 2023 року касаційні скарги повернуті заявникові.

10 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку Закарпатською обласною прокуратурою вчетверте подано касаційну скаргу до Верховного Суду на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у цій справі.

Заявник касаційної скарги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Предметом спору цій справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

В касаційній скарзі відповідач посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №826/9606/17, Верховного Суду України від 23 червня 2015 року у справі №2а-3138/10, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2016 року у справі №802/780/16-а.

Так, згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному.

Колегія суддів звертає увагу відповідача, що законодавець у вказаній нормі зазначив саме про висновки Верховного Суду, тобто Суду, який створений на підставі положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII та прийнятого Верховною Радою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII.

Верховний Суд почав здійснювати свою процесуальну діяльність з 15 грудня 2017 року.

Проте посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження судових рішень, зазначаючи про правові висновки, які викладені у судових рішеннях Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України, котрі перебувають у стані припинення, є безпідставне та необґрунтоване.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновків, які викладені у судових рішенням Верховного Суду України та Вищого адміністративного суду України.

Разом з цим Верховний Суд відхиляє доводи скаржника щодо неврахуваннями судами попередніх інстанцій висновків, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №826/9606/17, позаяк предмет позову у справі, на яку посилається скаржник, не є подібним до предметом позову у справі, в якій скаржником подано цю касаційну скаргу.

Так, у справі №826/9606/17 предметом спору є можливість діючим прокурором набути статус адвоката (скласти присягу та отримати адвокатське свідоцтво).

Водночас у нашій справі предметом спору є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Верховним Судом встановлено, що перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції, з урахування установлених у цій справі обставин, послався на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 802/1183/16-а та від 05 березня 2020 року у справі № 280/360/19 щодо застосування приписів статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у яких суд касаційної інстанції, зокрема, зазначив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Верховний Суд у вказаних справах дійшов висновку, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою підставою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно.

Повертаючись до нашої справи, суд апеляційної інстанції, врахувавши вищенаведені висновки Верховного Суду, зазначив, що оскільки відповідачем не виконано рішення суду про поновлення на роботі у період з 20 квітня 2016 року по 04 червня 2018 року, то на користь позивача підлягає стягненню середньомісячний заробіток за цей час.

Отже, урахований судом апеляційної інстанції висновок Верховного Суду щодо застосування статті 236 КЗпП України стосується подібних правовідносин, що створює підстави для застосування пункт 6 частини першої статті 333 КАС України.

Відтак, враховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Закарпатської обласної прокуратури на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення- відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Р. Радишевська О.В. Кашпур