Справа № 120/7801/22
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

24 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 120/7801/22

адміністративне провадження № К/990/37802/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Приватного підприємства "Гніванчанка"

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року

у справі №120/7801/22

за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області

до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області,

третя особа: Приватне підприємство "Гніванчанка"

про визнання незаконним та скасування дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах),

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області, третя особа - Приватне підприємство "Гніванчанка", у якому просив визнати незаконним та скасувати виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області Приватному підприємству "Гніванчанка" дозвіл №9 від 10 січня 2020 року на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), з метою здійснення промислового вилову риби згідно з Режимом рибогосподарської експлуатації водосховища "Сутиське" від 09 жовтня 2019 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалено скасувати дозвіл №9 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), що виданий Управлінням Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області приватному підприємству "Гніванчанка" 10 січня 2020 року.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Приватне підприємство "Гніванчанка" 10 листопада 2023 року звернулось через систему "Електронний суд" з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

З аналізу вищевказаних положень суд дійшов висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 цього Кодексу, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Водночас, подана через систему "Електронний суд" касаційна скарга Приватного підприємства "Гніванчанка" взагалі не містить тексту касаційної скарги з обґрунтуванням фактичних обставин, підстав касаційного оскарження та порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а містить лише прохальну частину.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року №460-IX, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Таким чином касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом (судами) при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи те, що скаржником при поданні касаційної скарги не зазначено передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, така скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статями 328, 330, 332 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Гніванчанка" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі №120/7801/22 за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області, третя особа: Приватне підприємство "Гніванчанка" про визнання незаконним та скасування дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) повернути особі, яка її подала.

2. Повернути скаржнику касаційну скаргу та додані до скарги матеріали.

3. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

4. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до Верховного Суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяЯ.О. Берназюк