Справа № 420/967/21
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/967/21
УХВАЛА

27 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали звіту Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/967/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Південного регіону, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення (заробітної плати) з 26 березня 2020 року по 10 вересня 2020 року в порядку та розмірах, передбачених ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону провести перерахунок та виплату грошового забезпечення (заробітної плати) з урахуванням проведених виплат ОСОБА_1 у період його служби на посаді прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону України з 26 березня 2020 року по 10 вересня 2020 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням положень п. 3-1 «Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1090, додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, п. 2 «Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414, додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (з урахуванням приписів примітки до цього Додатку)».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 року апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року змінено в його мотивувальній частині, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено, зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону протягом одного місяця з дати прийняття ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року відмовлено Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону у прийнятті звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, встановлено Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21.

До суду надійшов звіт Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, відповідно до якого заявник повідомляє про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21.

В обґрунтування поданого звіту щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону зазначає, що розрахунок грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 у період його служби на посаді прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону України (тобто прокурора регіональної прокуратури) проведено з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року), якою посадовий оклад прокурора регіональної прокуратури не визначений, через що посадовий оклад позивача під час розрахунку застосований у сумі 0,00 гривень.

Заявник вказує, що проведення розрахунку на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/967/21 з урахуванням порядку нарахування та видів грошового забезпечення передбачених Постановою КМУ №505, однак із застосуванням при цьому посадового окладу визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», як цього вимагає позивач, суперечитиме мотивувальній частині наведеного судового рішення щодо неможливості застосування цієї постанови під час нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 26.03.2020 року. В зв`язку з цим, розрахунок грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 з метою виконання судового рішення у справі №420/967/21 на користь позивача проведений СП СО ПР у відповідності до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року).

Відповідач зазначає, що на цей час не можливо провести розрахунок та виплату позивачу грошового забезпечення у спірному періоді з урахуванням вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 року у справі №420/967/21 у розмірі, передбаченому ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», а саме виходячи з 12 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, тобто проведення розрахунку грошового забезпечення у розмірі, передбаченому в редакції ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», яка діяла до 25.09.2019 року, через наведений порядок застосування норм права у часі, відсутність в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/967/21 посилання на редакцію ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», яку мав би застосувати боржник під час виконання указаного судового рішення, відмову ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 року у задоволенні заяви про роз`яснення цього рішення, а також не надання судом оцінки обґрунтованості поданого позивачем до суду власного розрахунку виплати грошового забезпечення на виконання судового рішення.

До суду надійшли письмові заперечення представника ОСОБА_1 до поданого звіту у вигляді клопотання, в яких він просить відмовити Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону у прийнятті звіту від 18 жовтня 2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, встановити Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, накласти на керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону штраф за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначає, що відповідачем вичерпані всі заходи перегляду судового рішення по суті позовних вимог ОСОБА_1 , оскаржується кожна ухвала в рамках реалізації повноважень суду у сфері судового контролю за виконанням рішення, що лише відтерміновує реальне поновлення прав ОСОБА_1 та нівелює ефективність судового захисту його прав, оскільки через інфляцію реальна та номінальна сума буде кардинально відрізнятися (станом на 2021 рік та станом на 2023/2024 рік). Вказує, що звіт про виконання судового рішення по суті позовних вимог ОСОБА_1 подається відповідачем вже вдруге, проте його зміст не змінюється. На думку представника позивача, відповідачем продовжують нівелюватися права ОСОБА_1 , відновлені судовим рішенням, яке не виконується, чим не дотримується принцип верховенства права, а тому глобально можна говорити про підрив засад діяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та створення сумнівів у об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органу.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку про необхідність прийняття звіту Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судовий контроль здійснюється судом, шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що спірним питанням у цій справі було нарахування позивачу грошового забезпечення (заробітної плати), виходячи із розміру посадового окладу, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, та не застосування для обрахунку посадового окладу положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

З матеріалів справи вбачається, що Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону провела перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 відповідно до резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/967/21 у період його служби на посаді прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону з 26 березня 2020 року по 10 вересня 2020 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням положень п. 3-1 «Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1090, додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, п. 2 «Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.94 року №414, додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (з урахуванням приписів примітки до цього Додатку)».

При цьому, оскільки в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 зазначено посаду, яку займав позивач у період з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року, а саме прокурор відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону України, та міститься посилання на ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», на підставі якої необхідно провести перерахунок та виплату грошового забезпечення (заробітної плати), яка в період виникнення спірних правовідносин не містила зазначеної в судовому рішенні посади, тому Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону під час перерахунку грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 визначила розмір окладу за цією посадою - 0 гривень.

З урахуванням положень додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (з урахуванням приписів примітки до цього Додатку) оклад за військовим званням позивача (старший лейтенант юстиції) розраховано наступним чином: за період з 26.03.2020 року по 31.03.2020 року - 232,26 грн.; за квітень 2020 року - 1200,00 грн.; за травень 2020 року - 1200,00 грн.; за червень 2020 року - 1200,00 грн.; за липень 2020 року - 1200,00 грн.; за серпень 2020 року - 1200,00 грн.; за період з 01.09.2020 року - 10.09.2020 року - 400,00 грн.

Відповідно до п. 3-1 «Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1090, додатку 16 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 надбавку за вислугу років позивачу розраховано наступним чином: за період з 26.03.2020 року по 31.03.2020 року (30% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 69,68 грн.; за квітень 2020 року (30% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 360,00 грн.; за травень 2020 року (30%, а з 07.05.2020 року - 35% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 408,39 грн.; за червень 2020 року (35% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 420,00 грн.; за липень 2020 року (35% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 420,00 грн.; за серпень 2020 року (35% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 420,00 грн.; за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року (35% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) - 140,00 грн.

Згідно п. 2 «Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414, надбавку за таємність позивачу розраховано наступним чином: за період з 26.03.2020 року по 31.03.2020 року (15%) - 0,00 грн.; за квітень 2020 року (10%) - 0,00 грн.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що відповідачем перераховано суму грошового забезпечення (заробітної плати) позивачу на посаді прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року №420/967/21, яка становить за період з 26.03.2020 року по 31.03.2020 року - 301,94 грн., за квітень 2020 року - 1560,00 грн., за травень 2020 року - 1608,39 грн., за червень 2020 року - 1620,00 грн., за липень 2020 року - 1620,00 грн., за серпень 2020 року - 1620,00 грн., за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року - 540,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що фактично нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за посадою прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону склало: за період з 26.03.2020 року по 31.03.2020 року - 4382,85 грн.; за квітень 2020 року - 22243,62 грн.; за травень 2020 року - 22106,49 грн.; за червень 2020 року - 22266,09 грн.; за липень 2020 року - 22266,09 грн.; за серпень 2020 року - 22266,09 грн.; за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року - 7422,03 грн.

Тобто, оскільки перераховане ОСОБА_1 грошове забезпечення (заробітна плата) відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» за період з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року з урахуванням займаної на той час та зазначеної в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 посади є меншим, ніж грошове забезпечення, яке він фактично отримував в той період на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», тому відповідачем обґрунтовано визначено відсутність підстав для будь-яких виплат за результатами такого перерахунку.

Отже, суд вважає, що Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону фактично виконала рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, оскільки вчинила всі необхідні залежні від неї дії в межах компетенції, а саме провела перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 у період його служби з 26.03.2020 року по 10.09.2020 року на посаді прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури Південного регіону відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та постанов Кабінету Міністрів України, зазначених в резолютивній частині судового рішення, однак у зв`язку з меншим розміром перерахованого грошового забезпечення (заробітної плати) доплата з урахуванням проведених виплат відсутня.

Представник позивача стверджує, що в ухвалі від 18 вересня 2023 року фактично роз`яснено яким чином має бути проведений перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за спірний період, відповідні роз`яснення містить й постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року, які взагалі не враховані керівником відповідача у наданих додаткових поясненнях до звіту.

Суд зазначає, що перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати) є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача, як органу, в якому позивач працював і отримував таке грошове забезпечення, тому в даному випадку саме на відповідача покладався обов`язок на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 здійснити відповідний перерахунок та виплату (у разі наявності).

Тобто, питання визначення належного до виплати розміру грошового забезпечення (заробітної плати) не було предметом судового розгляду справи, не стосується саме виконання судового рішення в даній справі, спірним питанням у цій справі було нарахування позивачу грошового забезпечення (заробітної плати), виходячи із розміру посадового окладу, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505, та не застосування для обрахунку посадового окладу положень ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, зазначене питання може розглядатися виключно в окремому позовному провадженні.

Кодекс адміністративного судочинства України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на положення пунктів 53-55 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень», які передбачають, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції, означає те, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу; Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту; рішення повинно бути сформульоване таким чином, щоб його можна було втілити в життя; нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

Відтак, з метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого ч. 1 ст. 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права такої особи у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 2 ст. 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що в даному випадку ОСОБА_1 у разі незгоди, на його думку, з розміром перерахованого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21 грошового забезпечення, має право звернутися до адміністративного суду з позовом в передбаченому КАС України порядку.

Враховуючи фактичне виконання Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21, суд дійшов висновку про необхідність прийняття поданого звіту про виконання судового рішення.

При цьому, позивач не надав до суду належних доказів щодо невиконання (неналежного виконання) відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21.

За таких обставин, відсутні правові підстави для накладення на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону штрафу, а також відсутня доцільність встановлення нового строку для подачі звіту, оскільки рішення суду фактично виконане, тому суд доходить висновку, що вказаний звіт про виконання судового рішення по справі №420/967/21 має бути прийнятий судом.

Відтак, суд вважає за доцільне прийняти поданий звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 248, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти поданий Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №420/967/21.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА