Справа № 200/6076/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом

24 листопада 2023 року Справа №200/6076/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 27 жовтня 2023 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу доплати до пенсії в сумі 2 000,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713;

- зобов`язати відповідача поновити виплату позивачу доплати до пенсії в сумі 2 000 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 з березня 2022 року.

Разом із адміністративним позовом позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, яке обґрунтовано наступним.

З грудня 2002 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області як отримувач пенсії на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Станом на 24 лютого 2022 року (початок повномасштабного вторгнення) проживав у м. Маріуполі Донецької області, яке знаходилось у фактичному оточені з 2 березня 2022 року та з якого позивач вибрався лише згодом.

Будучи на підконтрольній території та перевіряючи баланс по картковому рахунку, побачив, що сума пенсії збільшилась.

До комп`ютера та Інтернету доступу не мав, крім цього підстав сумніватися у правомірності дій пенсійного органу не було.

23 вересня 2023 року від членів місцевого осередку ветеранів органів внутрішніх справ позивач дізнався, що при виконанні рішень судів про перерахунок призначених пенсій органи Пенсійного фонду незаконно перестають виплачувати доплату до пенсії в сумі 2000 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713.

Завдяки допомозі позивач зміг зайти на сайт ПФУ та подати заяву, в якій просив повідомити щодо виплати йому доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713.

17 жовтня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь, згідно із якою виплату призначеної позивачу з 1 липня 2021 року доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 713 припинено з 1 березня 2022 року. Зазначене припинення відбулось у зв`язку із тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі 200/10643/21, яке набрало законної сили 11 січня 2022, в лютому 2022 року було проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії з 1 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 13 травня 2021 року № 33/25-761 і після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2000 грн.

Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 380/14933/22, де зазначено, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Враховуючи наведене, просить поновити строк звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; визначено, що питання щодо пропуску/не пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом та поважності причин такого пропуску (у випадку пропуску) буде вирішено судом під час розгляду справи за наявними матеріалами справи; запропоновано відповідачу надати відзив на позов та зобов`язано надати суду додаткові докази по справі.

У відзиві на позов, який отримано судом 16 листопада 2023 року, відповідач зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 460/2461/21 пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отримання позивачем листа відповідача у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивачка почала вчиняти через значний проміжок часу з моменту, коли отримала пенсію у меншому, на її думку розмірі.

Позивач вважає, що його право порушено з 1 березня 2022 року, в той же час з позовом до суду звернувся лише 27 жовтня 2023 року, при цьому не наводить жодних підстав та не надає жодних документів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Посилається на постанови Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 420/3001/19, від 25 лютого 2020 року у справі № 360/1870/19.

Розглядаючи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713, позивачу встановлено з 1 липня 2021 року в розмірі 1867,31 грн (а.с. 45).

Відповідач припинив нараховувати та сплачувати позивачеві таку доплату з 1 березня 2022 року (а.с. 46).

Згідно з приписами ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія,

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи, розмір призначеної позивачу пенсії після перерахунку з 1 березня 2022 року (на підставі рішення суду) значно збільшився: до перерахунку складав 5 096,11 грн, після перерахунку - 12 187,22 грн (а.с. 45-46).

Отже, позивач не міг достеменно дізнатись про не нарахування йому відповідачем з березня 2022 року надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Крім цього суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

За своєю правовою природою пенсія є єдиним (або основним) джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

Згідно з практикою Європейського Суду з Прав Людини, пенсія підпадає під захист ст. 1 Протоколу 1 (право власності). Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ інтерпретує поняття майно дуже широко, та зараховує до нього рухоме і нерухоме майно, а також майнові і немайнові інтереси. Неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що позбавлення особи майна є втручанням у право власності особи (зокрема, у справах Andrejeva v. Latvia (App. № 55707/00, § 77) Stummer v. Austria (App. № 37452/02, § 82),ЄСПЛ підтвердив, що принципи, які застосовуються у справах щодо порушення ст. 1 Протоколу 1, поширюються на пенсії). Якщо чинне законодавство держави передбачає пенсійні виплати, це повинно розглядатись як таке, що генерує майновий інтерес (Carson and Others v. the United Kingdom, App. № 42184/05, § 64, Lakicervic and others v. Monte).

У справі Muller v. Austria (App. 5879/72) на той час Європейська комісія з прав людини встановила, що коли особа робить обов`язкові внески до Пенсійного фонду, в неї виникає право власності на частку цього фонду.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, наведеної в його рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (справа 1-13/2013) і № 9-рп/2013 (справа № 1-18/2013), неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист, підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку, обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий ж обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX, від 8 листопада 2023 року № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

За поясненням позивача, станом на час введення воєнного стану позивач проживав у м. Маріуполі, яке знаходилось в оточенні військ російської федерації та зазнавало масованих обстрілів та бомбардувань, що є загальновідомим, а після переселення з дружиною на підконтрольну українській владі територію України не мав доступу до інтернету.

Суд зазначає, що перші місяці війни були дуже важким для всіх громадян країни, що спричинило значні складності у всіх сферах життя.

Рада суддів України у рекомендаціях, опублікованим на офіційному сайті зазначеного органу, рекомендувала суддям виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Керуючись ст.ст. 72-77, 94, 122, 123, 143, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії та поновити цей строк.

2. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

3. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (вебадреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна