Справа № 280/9821/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

27 листопада 2023 року Справа № 280/9821/23 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду з надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд визнати протиправними і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №72013627 від 28.06.2023 і постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72013627 від 28.06.2023, прийняті головним державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гостіщевою Тетяною Миколаївною.

Суд, розглянувши подану позовну заяву дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Частиною 6 статті 21 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.4 ст.172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Так, під час дослідження позовної заяви судом встановлено, що позивачем в позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які мають розглядатися за правилами різного судочинства.

Судом встановлено, що позивачем в першу чергу оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження №72013627 від 28.06.2023, та постанова про стягнення виконавчого збору, як похідна вимога.

Під час дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження №72013627 від 28.06.2023 прийнята щодо примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2015 по справі №331/2874/15-ц стосовно виселення, серед інших, ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, яке ухвалено в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач, відповідно до приписів ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», є боржником за виконавчим листом Жовтневого районного суду м.Запоріжжя виданого по справі №331/2874/15-ц.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, має право на звернення до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність виконавця під час виконання виконавчого листа виданого у справі №331/2874/15-ц, зокрема щодо оскарження відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», постанови виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, розглядаються саме адміністративними судами незалежно від того ким, у тому числі і судом якої юрисдикції, видано виконавчий документ.

За таких обставин, позивачем в супереч положень КАС України об`єднано в одній позовній заяві позовні вимоги, які належить розглядати за правилами різного судочинства, що не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу, відповідно до положень п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.241, ст.248, ст.256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про скасування рішень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова