Справа № 120/17551/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

27 листопада 2023 р. Справа № 120/17551/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що таку позовну заяви належить залишити без руху з огляду на наступне.

1. Щодо надання доказів на підтвердження заявлених вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Так, за змістом позовних вимог позивач, зокрема, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження основного розміру його пенсії за вислугу років, максимальним розміром починаючи з 01.04.2019 та невиплати суми проіндексованої пенсії за вислугу років;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням раніше виплачених сум починаючи з 01.04.2019 з урахуванням індексації з 01.03.2022 та з 01.03.2023 року без застосування обмеження ї максимальним розміром.

Втім, в порушення положень ч. 4 ст. 161, ч. 2 ст. 79 КАС України, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано до позовної заяви жодних доказів про те, що йому з 01.04.2019 дійсно виплачується пенсія з обмеженням її максимального розміру (наприклад, розрахунок пенсії з 01.04.2019).

При цьому суд звертає увагу позивача, що долучений до матеріалів справи лист пенсійного органу від 10.11.2023 містить розрахунки його пенсії лише станом на 01.03.2022 та 01.03.2023.

Суд зважає, що згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 87 цього Кодексу. Тобто, позивач вказуючи на протиправність дій відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром з 01.04.2019, при зверненні до суду першочергово має підтвердити свою позицію відповідними доказами, які б вказували на існування реального спору. І лише у випадку, коли позивач з об`єктивних причин не має змоги самостійно отримати такі докази, то в цьому разі процесуальне законодавство дозволяє йому клопотати про витребування таких доказів судом (ч. 1, 2 ст. 80 КАС України).

Таким чином в порядку усунення даного недоліку позивачу слід надати докази обмеження виплати його пенсії максимальним розміром з 01.04.2019 (відповідний розрахунок пенсії станом на 01.04.2019).

2. Щодо строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так позивач у позовній заяві зокрема просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

В той же час із матеріалів позову встановлено, що спірні правовідносини виникли у липні 2021 - у місяці коли відповідач встановив позивачу доплату до пенсії у розмірі 39,80 грн., тобто у меншому розмірі, що передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (2000 грн.).

Суд звертає увагу, що жодним законом не встановлені інші, ніж шість місяців, строки звернення до суду з адміністративним позовом у зв`язку із порушенням права особи внаслідок невиплати доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

За своєю суттю пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Тому, про порушення своїх прав позивач міг би дізнатися отримавши пенсійні виплати за липень 2021 року.

Однак із позовною заявою щодо нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач звернувся до суду 22.11.2023, а відтак, позивачем пропущено 6-ти місячний строк звернення до суду за період з 01.07.2021 по 21.05.2023.

У своїй позовній заяві позивач вказує, що про порушення своїх прав він дізналася лише в листопаді 2023 року, коли отримав листа відповідача від 10.11.2023 про відмову у нарахуванні та виплаті йому спірної доплати.

Однак з цього приводу суд зауважує, що звернення до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати йому з 01.07.2021 щомісячної доплати в сумі 2000 грн. та отримання відповіді на неї листом від 10.11.2023 не змінює момент, з якого позивач повинний був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, право на яке позивач реалізував лише у листопаді 2023 року (тобто більше ніж через 2 роки ).

Суд вкотре наголошує, що позивач щомісячно отримував пенсійні платежі, а тому, в будь-якому разі, розмір пенсії був відомий позивачеві. До того ж, позивач мав об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено той чи інший перерахунок пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована, зокрема і щодо питання отримання/неотримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713.

Водночас варто наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення, а саме з 01.07.2021 по 21.05.2023, однак не додав до матеріалів позову заяви (клопотання) про його поновлення та докази поважності причин його пропуску, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно:

- або надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, а саме з 01.07.2021 по 21.05.2023 із наданням доказів поважності причин його пропуску;

- або ж уточити позовні вимоги з урахуванням 6-ти місячного строку звернення до суду (тобто ставити питання щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн. з 22 травня 2023 року).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків, зазначених у цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович