Справа № 120/15272/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 листопада 2023 р. Справа № 120/15272/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 17.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державну судову адміністрацію України, Державну казначейську службу України. Призначено підготовче засідання у справі на 13.11.2023. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

31.10.2023 на адресу суду надійшов відзивна позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 . Зокрема зазначив, що оскільки положення статті 7 Законів України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік" про встановлення у 2021 році, у 2022 році та у 2023 році відповідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, на рівні 2102 грн не було скасовано або визнано Конституційним Судом України неконституційним, то такі нормативно-правові акти не втратили юридичну силу і є такими, що підлягають застосуванню.

Крім того, відповідач вказав, що ТУ ДСА в Сумській області здійснює всі нарахування і виплати лише усі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Причиною можливої невиплати судді суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду , може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку не виплати суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів.

Фактично при розгляді справи судом першої інстанції необхідно прийняти до уваги затверджені ДСА України кошториси на 2021-2023 роки, які свідчать про повне забезпечення річного фонду суддівської винагороди ТУ ДСА України в Сумській області з урахуванням ст.7», Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Ухвалою від 13.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.11.2023.

Належним чином повідомленні учасники справи в судове засідання 27.11.2023 не прибули.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статті 205 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду спрви в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Цей принцип визначає особливості адміністративного судочинства і полягає у більш активній ролі суду: саме на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного з`ясування обставин у справі.

Як слідує із матеріалів справи, предметом оскарження в межах цієї справи є дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу суддівської винагороди за період з січня 2021 року по серпень 2023 року, обчисленої виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 01 січня 2021 року складав 2 270,00 грн, на 01 січня 2022 року - 2481,00 грн, на 01 січня 2023 року - 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Статтею 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Проаналізувавши наведені норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Бюджетного кодексу України суд дійшов висновку, що відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами (у тому числі виплати суддівської винагороди) в межах асигнувань, які затверджені головним розпорядником (Державна судова адміністрація України) у його кошторисі на 2021-2023 бюджетний рік.

Згідно наведених у візиві Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Сумській області пояснень, здійснює всі нарахування і виплати лише усі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Причиною можливої невиплати судді суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду , може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку не виплати суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 року по справі № 580/4201/20 вказав, що Територіальне управління Державної судової адміністрації є належним відповідачем за позовом. Зазначення цього органу як відповідача у справі є цілком закономірним, адже саме він як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня нараховує і виплачує суддівську винагороду.

Водночас, суд касаційної інстанції у справі №340/1916/20 дійшов висновку, що правильне вирішення справи та застосування ефективного способу захисту порушеного права позивача вимагає, щоб відповідачем також була Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів і несе відповідальність за належне фінансування судів, зокрема й витрат на суддівську винагороду.

Враховуючи, що загальна сума видатків на оплату праці, передбачена додатком 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" була недостатньою для забезпечення реальної потреби, виходячи з фактичної чисельності суддів та працівників апарату місцевих загальних судів Сумської області, а головним розпорядником бюджетних коштів була Державна судова адміністрація України, суд вважає за необхідне замінити у даній адміністративній справі процесуальний статус третьої особи, Державної судової адміністрації, на співвідповідача.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Тобто, для зміни процесуального статусу третьої особи, а саме Державної судової адміністрації України у даній адміністративній справі необхідно з`ясувати позицію позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для висловлення своєї позиції в порядку ст. 48 КАС України та, у разі згоди на зміну процесуального статусу третьої особи, уточнити позовні вимоги відповідно до складу учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, приходить до висновку про наявність підстав для відкладення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 44, 48, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Запропонувати позивачу у 7-денний строк, з дня отримання ухвали, надати суду пояснення щодо заміни процесуального статусу третьої особи, Державної судової адміністрації України, на співвідповідача та, у разі згоди на зміну процесуального статусу третьої особи, уточнити позовні вимоги відповідно до складу учасників справи.

Відкласти судовий розгляд справи на 07 грудня 2023 р. о 13:00 год. в залі судового засідання № 8 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Томчук Андрій Валерійович