Справа № 160/29588/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2023 рокуСправа № 160/29588/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника Меламеда Вадима Борисовича до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 09.11.2023 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.11.2023 року, та зареєстровано судом 22.11.2023 року) на виконання вимог ухвали суду від 15.11.2023 ро (т. 1, а.с. 43-47) просить суд:

- визнати постанову виконавця від 30.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження - протиправною та скасувати її;

- зобов`язати виконавця відновити виконавче провадження за постановою виконавця.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року визнано неповажними ОСОБА_1 підстави пропуску строку звернення до суду із позовною заявою. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву було залишено без руху та надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн.; заяви про залучення третьої особи, викладеної з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України; позовної заяви із доказом направлення іншим учасникам справи (в разі подання через систему «Електронний суд») у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України із кількісним складом відповідачів (вірним найменуванням відповідача або відповідачів); заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із доказами на підтвердження таких обставин (у період з 27.09.2023 року по 09.11.2023 року, та у період з 21.09.2023 року по 25.09.2023 року).

На виконання вимог вказаної вище ухвали, представником позивача Меламедом В.Б. через систему «Електронний суд» до суду подано (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.11.2023 року, та зареєстровано судом 22.11.2023 року) заяву про усунення недоліків (т. 1, а.с. 50), до якої долучено повідомлення про усунення недоліків (т.1, а.с. 53), уточнену позовну заяву (т. 1 а.с. 54-58), підтвердження по сплату судового збору (т. 1, а.с. 59), клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т.1. а.с. 59-62).

Також, представником позивача Меламедом В.Б. через систему «Електронний суд» до суду подано (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.11.2023 року, та зареєстровано судом 22.11.2023 року) заяву про надання уточнюючого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т. 1, а.с. 64, а.с. 67-70).

Слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством, і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Так, у вступній частині уточненої позовної заяви (т. 1, а.с. 54-58) у позивачем у якості відповідача зазначено як Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Проте, серед заявлених позовних вимог позивач просить суд зобов`язати виконавця відновити виконавче провадження за постановою виконавця.

Тобто, у позовних вимогах у якості відповідача виступає державний виконавець не як суб`єкт владних повноважень.

При цьому, позивач не уточнює яке саме слід відновити виконавче провадження за якою саме постановою виконавця.

До того ж, за кодом відповідно до інформації яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України наявна інформація як про Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) а не як про Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (зазначено позивачем у вступній частині позову).

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

При цьому, слід наголосити, що вимоги позовної заяви повинні бути викладені чітко і зрозуміло, з урахуванням правил, встановлених процесуальним законодавством і узгоджуватись з наданими суду повноваженнями за наслідками розгляду справи, та мають бути спрямовані на захист конкретних прав, свобод та інтересів позивача з зазначенням способу їх захисту, який не допускає неоднозначного, довільного тлумачення змісту позовних вимог і дозволить суду максимально якісно здійснити правосуддя.

Слід зазначити, що уточнена позовна заява (т. 1, а.с. 54-58) фактично ідентична за змістом позовній заяві (т. 1, а.с. 1-5). В уточненій позовній заяві не зазначено тільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у якості третьої особи.

Разом з цим, вимоги позивача не відповідають наведеним приписам процесуального закону, а тому позивач не визначився із кількісним складом відповідачів (вірним найменуванням відповідача або відповідачів) та не сформулював чітко позовні вимоги.

Також суд зазначає, що у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т.1. а.с. 59-62) та в заяві про надання уточнюючого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т. 1, а.с. 64, а.с. 67-70) зводяться мотиви до наступного. 31.08.2023 року отримано лист №30612 виконавчої служби від 22.08.2023 року, з якого стало відомо про винесення постанови від 30.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження, буцімто у зв`язку з фактичним виконанням. Але боржник до сьогоднішнього дня не здійснив виплату пенсії. Отже, позивач дізналася про порушення своїх прав 31.08.2023 року, 10-ти денний строк на оскарження випав на вихідний день 10.09.2023 рік (неділя), тому, враховуючи ч.6 ст.120 КАС України - останнім днем строку є перший робочий день 11.09.2023 року (понеділок).

11.09.2023 року з системи Електронний суд було відправлено позовну заяву на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Биков Артем Вячеславович від 30.06.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 64036182. З урахуванням зазначеного, позовна заява була подана протягом десяти днів з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 13.09.2023 року звернулися до технічної підтримки користувачів ДП Центр судових сервісів з приводу того, що 12.09.2023 року та 13.09.2023 року в системі "Електронний суд" зник перелік відправлених заяв з 2022 року по сьогоднішній день та отримали відповідь, в якій запропоновано змінити роль в профілі користувача в кабінеті ЕС. Це допомогло, але одночасно виявилось, що статус поданої позовної заяви від 11.09.2023 року - "Відмовлено в реєстрації". Представник позивача просить звернути увагу суду на те, що на повідомленні з системі "Електронний суд" доданому далі було зазначено, що з 11.09.2023 року 21:00 по 12.09.2023 00:00 в Кабінеті електронного суду здійснювалось проведення технічних робіт, вірогідно, саме через це було відмовлено в реєстрації позовної заяви з технічних причин, які не залежали від позивача. 14.09.2023 року з системи Електронний суд було повторно відправлено позовну заяву ОСОБА_1 . В ухвалі від 21.09.2023 року суд зазначив, що позовна заява подана представником позивача шляхом додавання до додатку сканованої копії позовної заяви, яка містить відсканований підпис представника позивача адвоката Меламед В.Б., а не створена із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів та буцімто не підписана кваліфікованим електронним підписом та вирішив повернути позов ОСОБА_1 . Позовну заяву було сформовано в системі "Електронний суд", а отже її надсилання до суду неможливе без проходження етапу обов`язкового скріплення документу власним електронним підписом. Для перевірки підписання ЕЦП представника позовної заяви ОСОБА_1 зайшли в справу Срибнік через підсистему Електронний суд, зберегли позовну заяву Срибнік з додатками, вона відкрилась у ZIP файлі, при відкритті файлу виявилось, що всі pdf документи, в тому числі позовна заява з додатками - файл (2-2-3001e760-5334-11ee-a4c4-b1e2b97e6fff.pdf) підписано ЕЦП представника в файлі (2-2-3001e760-5334-11ee-a4c4-b1e2b97e6fff.pdf.p7s). Можливо, означена інформація вислизнула від уваги суду.

В попередньому клопотанні про поновлення строку зазначали наступне: 26.09.2023 року звернулися до технічної підтримки користувачів ДП Центр судових сервісів з приводу відправки тексту документу в системі "Електронний суд", а саме яким варіантом краще користуватися: Варіант 1 заздалегідь підготовлений текст методом копіювання. Варіант 2 прикласти позовну заява та/або апеляційну скаргу тощо окремим файлом пдф в якості додатку. Та, що 26.09.2023 року ДП Центр судових сервісів надав: Технічно ви можете використати обидва варіанти, але рекомендовано варіант 1, копіювати текст до шаблону заяви. Та, що на жаль при використанні варіанту 1 (заздалегідь підготовлений текст методом копіювання) змінюється форматування цього документу, а саме змінюється його зовнішній вигляд, форма подання об`єктів: шрифт тексту, розмір, колір, місце взаємного розташування окремих об`єктів, зміна значень деяких властивостей графічних об`єктів, таблиць, виносок тощо, тому позовна заява подавалась в якості додатка. На жаль, при вирішенні ухвали від 21.09.2023 року мабуть не був обізнаний стосовно означеного. На жаль, в результаті помилкового формулювання попереднього клопотання про продовження строку не вказали дві наступних принципово важливі обставини, по перше - це те, що звернення до технічної підтримки користувачів ДП Центр судових сервісів від 26.09.2023 року було зроблено не в продовження ухвали від 21.09.2023 року, а в рамках іншої справи - справи № 620/3718/19, де ухвалою від 20.09.2023 року Шостий апеляційний адміністративний суд також спочатку повернув справу по подібним підставам та були змушені звернутися в техпідтримку за поясненнями. По друге, засвідчившись, що суд протягом 5-ти денного строку встановленого в з ч. 1 ст. 169 КАС України не постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, позивач мав підстави вважати, що справа буде прийнята до провадження, тому наступну перевірку справи позивач провів 07.11.2023 року. Саме тоді, 07.11.2023 року позивач дізнався про ухвалу від 21.09.2023 року. Важливо зазначити, що ні на електронну пошту ні в повідомленнях електронного кабінету представник позивача або позивач ухвалу від 21.09.2023 року не отримували. Факт помилок системи електронний суд стосовно проблеми доставки документів, які надійшли від суду з не вказаним типом та помилку надсилання повідомлень про надходження документів по справам визнаний в повідомленні ЕС версія 2.25.0 (11.10.2023 року) Державного підприємства Інформаційні судові системи. Враховуючи, що повторна позовна заява була подана 09.11.2023 року, тобто через 2 дні після того, як стало відомо про існування ухвали від 21.09.2023 року, якою суд без достатніх для цього підстав, повернув позов, повернення позову втретє буде означати надмірний формалізм який не сприяє правосуддю.

Разом з тим, наведені представником позивача у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т.1. а.с. 59-62) та в заяві про надання уточнюючого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т. 1, а.с. 64, а.с. 67-70) доводи не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Так, згідно частиною другою статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вищевказаними нормами встановлено спеціальні строки звернення до суду з оскарженням рішення та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позивач в поданому адміністративному позові до суду просить скасувати постанову від 30.06.2021 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, із позовною заявою позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 09.11.2023 року (документ сформований в системі «Електронний суд») тобто, із пропущенням десятиденного строку звернення до суду з позовом у категорії справ щодо оскарження дій, зокрема, державного виконавця.

Судом береться до уваги, що представник позивача неодноразово намагався звертатися до суду із даною позовною заявою через систему «Електронний суд» та через технічні незручності останнім було пропущено строк звернення до суду з 12.09.2023 року по 21.09.2023 року.

При цьому у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т.1. а.с. 59-62) та в заяві про надання уточнюючого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т. 1, а.с. 64, а.с. 67-70) представник позивача стверджує, що повторна позовна заява була подана 09.11.2023 року, тобто через 2 дні після того, як стало відомо про існування ухвали від 21.09.2023 року, якою суд без достатніх для цього підстав, повернув позов.

Разом з цим, відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала від 21.09.2023 року доставлена до електронного кабінету ОСОБА_2 22.09.2023 року о 00:00 (т. 1, а.с. 78).

При цьому, як до первинної позовної заяви (т. 1, а.с. 12-13) так і до уточненої позовної заяви (т. 1, а.с. 72-73) представником позивача долучено роздруковану копію ухвали суду від 21.09.2023 року у справі №160/23713/23 про повернення позову.

Слід зазначити, що згідно з частиною шостою статті 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, то воно вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Тому, враховуючи приписи ч. 6 ст. 251 КАС України фактичною датою отримання представником позивача копії ухвали суду від 21.09.2023 року у справі №160/23713/23 про повернення позову слід вважати 22.09.2023 року.

Відтак, оскільки викладені доводи у клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т.1. а.с. 59-62) та в заяві про надання уточнюючого клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою (т. 1, а.с. 64, а.с. 67-70) не підтверджені доказами щодо конкретних обставин і фактів, які позивачу об`єктивно перешкодили звернутися до суду з 22.09.2023 року по 09.11.2023 року, підстави для поновлення пропущеного строку не підтверджені.

За таких обставин, вказані представником позивача у клопотаннях про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом, які є поважними, позивачем не вказано.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи, що позивачем вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху, станом на 27.11.2023 року не виконано, даний адміністративний позов з доданими до нього додатками підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Меламеда Вадима Борисовича про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду представника позивача Меламеда Вадима Борисовича - неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника Меламеда Вадима Борисовича до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник