Справа № 400/9603/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 р. № 400/9603/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якій просить:

"1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відрахування на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі №400/201/23 з пенсії ОСОБА_2 доплати у розмірі 2 000,00 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та відмови ОСОБА_3 у проведенні нарахування та виплаті з 01.07.2021 року до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 з 01.07.2021 року до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, без обмеження максимального розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиплату йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб» (далі Постанова № 713). Позивач також вказував, що відповідач відрахував раніше виплачені йому суми доплати за Постановою № 713 із суми заборгованості з пенсії, обчисленої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23.

Ухвалою від 07.08.2023 суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відрахування на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 з пенсії ОСОБА_1 доплати у розмірі 2 000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати з 01.07.2021 по 31.05.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 по 31.05.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, без обмеження максимального розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Суд роз`яснив позивачу, що такі вимоги (відрахування будь-яких сум із заборгованості, обчисленої на виконання іншого судового рішення) підлягають до розгляду в порядку судового контролю за виконанням відповідного судового рішення (у справі № 400/201/23).

Ухвалою від 07.08.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі щодо позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати з 01.06.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.06.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, без обмеження максимального розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Ухвалою від 07.08.2023 про відкриття провадження у справі суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язав відповідача одночасно з поданням відзиву на позовну заяву подати до суду пояснення щодо того, чи виплачувалася позивачу доплата в сумі 2 000 грн до пенсії згідно з Постановою № 713 і якщо так, то протягом якого періоду, з наданням відповідних доказів.

Позивач подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на ухвалу від 07.08.2023 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог.

Ухвалою від 27.09.2023 суд зупинив провадження у справі до повернення матеріалів справи з П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою від 12.10.2023 П`ятий апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог та направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У зв`язку з поверненням матеріалів справи з П`ятого апеляційного адміністративного суду 03.11.2023, ухвалою від 06.11.2023 суд поновив провадження у справі та відкрив провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відрахування на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 з пенсії ОСОБА_1 доплати у розмірі 2 000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб та відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати з 01.07.2021 по 31.05.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 по 31.05.2023 до розміру пенсії щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, без обмеження максимального розміру пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на проведення перерахунку пенсії позивача (перегляд її розміру) на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду. Відповідач зазначає, що внаслідок перерахунку основний розмір пенсії позивача збільшився більше ніж на 2 000 грн, тому відсутні підстави для встановлення позивачу доплати до пенсії в сумі 2 000 грн, передбаченої Постановою № 713.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав аргументи позовної заяви.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач повідомив, що спірна доплата виплачувалася позивачу з липня 2021 року до травня 2023 року, та надав відповідні докази.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ).

У період з липня 2021 року до травня 2023 року відповідач виплачував позивачу щомісячну доплату до пенсії відповідно до Постанови № 713, що підтверджується наданими відповідачем на виконання ухвали суду документами з пенсійної справи позивача.

Постановою від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 П`ятий апеляційний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9/1/3391 від 25.11.2022 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01.04.2019 пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 9/1/3391 від 25.11.2022 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією з 01.04.2019 по день проведення перерахунку.

01.06.2023 відповідач перерахував пенсію позивача на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23.

З 01.06.2023 позивачу фактично виплачується перерахований на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 розмір пенсії.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 відповідач нарахував, але не виплатив позивачу пенсію за період з 01.04.2019 до 31.05.2023 (доплата за попередній період), яка фактично натепер становить заборгованість відповідача перед позивачем.

При цьому відповідач відрахував раніше виплачені позивачу з 01.07.2021 до 31.05.2023 суми доплати за Постановою № 713 із суми заборгованості з пенсії, обчисленої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 за період з 01.04.2019 до 31.05.2023.

Також з 01.06.2023 відповідач припинив виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23, наданими відповідачем на виконання ухвали суду документами з пенсійної справи позивача, розрахунками пенсії по інвалідності, долученими до позову, копіями листів відповідача від 14.07.2023 № 13568-13051/Л-02/8-1400/23, від 31.07.2023 № 14812-14291/Л-02/8-1400/23.

Розрахунками пенсії по інвалідності станом на 01.07.2021, 01.08.2021, 01.09.2021, 01.10.2021, 01.11.2021, 01.12.2021, 01.01.2022, 01.02.2022, 01.03.2022, 01.04.2022, 01.05.2022, 01.06.2022, 01.07.2022, 01.08.2022, 01.09.2022, 01.10.2022, 01.11.2022, 01.12.2022, 01.01.2023, 01.02.2023, 01.03.2023, 01.04.2023, 01.05.2023 підтверджується, що відповідач з 01.07.2021 обмежує максимальний розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Щодо права позивача на щомісячну доплату до пенсії за Постановою № 713.

Спірні правовідносини регулюються Постановою № 713.

Пунктом 1 Постанови № 713 Кабінет Міністрів України установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їхніх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2 000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ.

Установлено, що особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021

Відповідно до пункту 3 Постанови № 713, Пенсійному фонду України доручено забезпечити встановлення з 01.07.2021 виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови.

За пунктом 4 Постанови № 713, фінансування виплат, передбачених, зокрема, пунктом 1 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, що передбачені за програмою 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 Верховний Суд виклав висновок щодо застосування Постанови № 713.

Зокрема, Верховний Суд вказав: «45. внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

46. Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

47. У зв`язку із чим колегія суддів не може погодитись із висновком суду апеляційної інстанції про те, що проведений на виконання судового рішення по справі №420/18380/21 перерахунок пенсії позивача відбувся не з метою відновлення порушеного права позивача, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

48. Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ 06.01.2022 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018».

У постанові від 02.03.2023 у справі № 600/870/22-а Верховний Суд також дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача, проведений органом Пенсійного фонду України на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000 грн відповідно до постанови № 713.

У справі, що розглядається, підставою для припинення виплати позивачу доплати за Постановою № 713, так само як у справах № 420/2473/22, № 600/870/22-а, був проведений відповідачем перерахунок пенсії на виконання рішення суду. Такий перерахунок проведений з метою відновлення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на отримання якого у позивача виникло до 01.03.2018.

Отже, застосовуючи норми Постанови № 713 до спірних правовідносин, суду належить урахувати висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 та від 02.03.2023 у справі № 600/870/22-а.

Ураховуючи наведене вище, застосувавши до спірних правовідносин зазначену правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач має право на спірну доплату.

Щодо відрахування раніше виплачених сум щомісячної доплати за Постановою № 713 із заборгованості з пенсії, обчисленої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23.

За своєю сутністю заборгованість за період з 01.04.2019 до 31.05.2023, обчислена на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 є пенсією.

У зв`язку з цим будь-які відрахування з такої заборгованості повинні відбуватися на підставах та в порядку, передбачених для здійснення відрахувань з пенсії. Зокрема, таке відрахування повинно проводитися на підставі закону та в межах повноважень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Згідно з статтею 59 Закону № 2262-ХІІ, відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відрахування раніше виплачених позивачу сум доплати за Постановою № 713 із суми заборгованості відповідача перед позивачем з виплати пенсії, обчисленої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23, здійснене відповідачем не на підставі частини другої статті 50 Закону № 1058-IV, а, отже, вчинене поза межами повноважень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

За такого суд дійшов переконання про протиправність дій відповідача, які полягають у відрахуванні раніше виплаченої доплати за Постановою № 713 із заборгованості з пенсії, обчисленої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23.

Одночасно суд вказує на відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу доплати за Постановою № 713 за період з 01.07.2021 до 31.05.2023, оскільки, як установив суд, у цей період доплата за Постановою № 713 позивачу нараховувалася і виплачувалася.

Щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідні положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII) визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 і відповідно до пункту 2 цього рішення втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, ані Закон № 2262-ХІІ, ані Закон № 3668-VI не містять чинних норм щодо обмеження максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

За такого дії відповідача з обмеження максимального розміру пенсії позивача є протиправними.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вказує, що користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати у справі відсутні.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати до суду в установлений судом строк звіт щодо виконання рішення суду, суд зазначає таке.

За нормами частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а, отже, наділений правом, а не закріпленим обов`язком під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23.04.2019 у справі № 805/516/18-а.

Зокрема, Верховний Суд зазначив у цих справах, що з огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи відсутність у справі будь-яких доказів наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Щодо клопотання позивача про негайне виконання рішення суду суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць

На думку суду, у пункті першому частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України йде мова про негайне виконання стягнення пенсії у разі позбавлення пенсіонера такої пенсії. Інститут негайного виконання стягнення пенсії за один місяць у такому разі виконує функцію запобіжника позбавлення особи засобів існування на час вирішення юридичного спору.

Натомість спірні правовідносини між сторонами у цій справі полягають не у позбавленні позивача пенсії як засобу існування. У цьому випадку існує лише спір щодо належного розміру пенсії.

Крім того, у цій справі суд не вирішує питання щодо стягнення пенсії.

На підставі зазначеного суд не вбачає підстав для застосування пункту першого частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України та негайного виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, які полягають у відрахуванні з пенсії (заборгованості за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 за період з 01.04.2019 до 31.05.2023) ОСОБА_1 раніше виплачених ОСОБА_1 з 01.07.2021 до 31.05.2023 сум доплати, установленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, які полягають в обмеженні з 01.07.2021 максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області обчислити заборгованість з пенсії перед ОСОБА_1 за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 400/201/23 за період з 01.04.2019 до 31.05.2023 без відрахування раніше виплачених йому з 01.07.2021 до 31.05.2023 сум доплати, установленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 з 01.06.2023 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб».

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.06.2023 установити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб», без обмеження максимального розміру пенсії.

7. Відмовити в задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист деяких категорій осіб» за період з 01.07.2021 до 31.05.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна