Справа № 380/17986/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17986/22 пров. № А/857/13106/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року (суддя Клименко О.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 23.06.2023),

в адміністративній справі №380/17986/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці,

про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая від 17 листопада 2022 року №271-дс Про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи такі безпідставними і необґрунтованими, подав відзив на позов в суді першої інстанції. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая від 17 листопада 2022 року №271-дс Про застосування дисциплінарного стягнення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, були недоведеними належними та допустимими доказами, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№UА209180/2022/045981, UА209180/2022/045984, UА209180/2022/045940 здійснено державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Горішник Н.І. з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, що призвело до надання преференцій на суму 260104,65 грн. Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків», за вчинення якого оголошено стягнення у вигляді зауваження. При вирішенні спірних правовідносин суд першої інстанції послався на норми законодавства, які не регулюють спірні правовідносини. Судом не враховано, що доставка до митного органу призначення та пред`явлення товару - легкових автомобілів була обов`язковою. Вважає апелянт помилковим висновок суду про те, що декларант не обмежений у праві подати додаткову митну декларацію до попередньої від моменту пропуску товару через митний кордон України призведе до перебування товару у двох митних режимах одночасно, що суперечить положенням ст.71 МК України. Щодо висновку суду про відсутність підстав для складання позивачем картки відмови у митному оформленні за митними деклараціями, то такий суперечить положенням законодавства. Зазначає апелянт, що відповідно до Закону №2325-К з 1 липня 2022 року втратили чинність норми, введені Законом №2142-ІХ, а тому одночасного регулювання спірних правовідносин не було. Вважає апелянт, що судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення частини 4 статті 3 МК України, оскільки в спірному випадку не було законів, які по-різному встановлюють податки за розмитнення автомобілів та звільнення від сплати податків на розмитнення, а має місце скасування пільги, яка після її скасування з 01.07.2022 відповідно до пункту 30.3 ст.30 ПК України не може застосовуватись.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 23.06.2023 та прийняти постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує на необґрунтованість її доводів. Просить відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебувала на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 26.08.2022 №129 «Про проведення перевірки з окремих питань», із змінами внесеними наказами Львівської митниці від 09.09.2022 №141, від 15.09.2022 №146, визначено проведення перевірки з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів.

За результатами перевірки складено відповідний Акт про результати перевірки з окремих питань від 22.09.2022 №7.4-19/21/148/121 (далі - Акт перевірки) (а.с. 53-81 т.1).

Під час перевірки встановлено, що державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 за митними деклараціями від 30.06.2022 №UА209180/2022/045981, №UА209180/2022/045984, №UА209180/2022/045940 здійснено митне оформлення з порушення вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, що призвело до надання преференцій на суму 260104,65 грн.. Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України Про державну службу, а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

У висновках Акту перевірки вказано, що митне оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 №UА209180/2022/045981, №UА209180/2022/045984, №UА209180/2022/045940 здійснено, виходячи з того, що транспортні засоби доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, що підтверджується перепустками, або за відсутності перепусток згідно даних ЄАІС Держмитслужби, що суперечить вимогам статті 263 МК України. За цими митними деклараціями мало бути відмовлено в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України. Митні декларації на транспортні засоби оформлені за вказаними в цьому пункті МД, мали бути подані до митного оформлення не раніше 01.07.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 №2142-ХІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на періоді воєнного стану з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно чинного на момент подання законодавства.

Наказом Львівської митниці від 06.10.2022 №149-дс Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 порушено дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 , на підставі доповідної записки заступника начальника Львівської митниці від 26.09.2022 №7.4-19/21/149 (а.с. 93, 105 т.1).

За результатами дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що митне оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 №UА209180/2022/045981, №UА209180/2022/045984, №UА209180/2022/045940 було здійснено ОСОБА_1 із порушенням частини 1 статті 263 МК України, оскільки ці митні декларації було подано раніше дати доставки транспортних засобів в зону митного контролю. Вказані обставини вказують на невиконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, передбачених п.3.1. посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок, та вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України Про державну службу, а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого, згідно з пунктом 2 частини першої, частини третьої статті 66 згаданого Закону, такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно Подання за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія рекомендувала керівнику Львівської митниці розглянути питання щодо притягнення державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження (а.с. 83-88 т.1).

Наказом в.о. начальника Львівської митниці Шахрая О. від 17.11.2022 №271-дс Про застосування дисциплінарного стягнення до державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження (а.с. 9, 90 т.1).

Не погоджуючись із даним наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний Наказ відповідача про застосування до позивача дисциплінарного стягнення прийнято без урахування дійсних обставин при проведенні дисциплінарного провадження. Як наслідок відповідач дійшов помилкового висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, і відповідно про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Колегія суддів у розглядуваній справі враховує, що частинами 1, 2, 13, 14 ст.259 МК України визначено, що попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України. Попередня митна декларація подається декларантом або уповноваженою ним особою митному органу, в зоні діяльності якого товари, транспортні засоби комерційного призначення будуть пред`явлені для митного оформлення, з метою проведення аналізу ризиків та прискорення виконання митних формальностей. Якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація. Попередня митна декларація, за якою митним органом здійснено випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх цьому митному органу відповідно до частини п`ятої цієї статті, або попередня митна декларація разом з додатковою декларацією, поданою відповідно до частини тринадцятої цієї статті, становлять митну декларацію, заповнену в звичайному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Частинами 1, 6, 7 ст.263 МК України встановлено, що митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу. Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події, зазначені у частині четвертій цієї статті. Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари, транспортні засоби.

Згідно з ч.1 ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) літерний код типу декларації означає: ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим; ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Тобто, приписи ч.ч.12 та 13 ст.259 МК України виділяються два різновиди попередніх митних декларацій: попередня митна декларація, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту); та попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Також положення МК України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу - після доставлення таких товарів до цього органу.

У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості, необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставлення) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларація як декларації, заповненої у звичайному порядку.

З матеріалів розглядуваної справи видно, що транспортні засоби за МД №№ UА209180/2022/045981, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 від 30.06.2022 були ввезені на Україну за попередніми деклараціями типу ЕЕ №№ UA209000/2022/989798, UA209180/2022/993704 та UА209180/2022/992538, з обсягом даних, необхідних для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

При цьому, попередні декларації з обсягом даних, необхідним для випуску в митний режим (тип ЕА) до митного оформлення не подавалися.

Отже, на підставі попередніх декларацій типу ЕЕ №№ UA209000/2022/989798, UA209180/2022/993704 та UА209180/2022/992538 не здійснювалося митне оформлення та випуск товарів у вільний обіг.

Водночас, митне оформлення ввезених транспортних засобів проведено 01.07.2022р. на підставі додаткових декларацій ІМ 40 ДЕ №№ UA209180/2022/045981, UА209180/2022/045984 і UА209180/2022/045940 від 30.06.2022 року.

У свою чергу, додаткові декларації №№ UА209180/2022/045981, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 від 30.06.2022р. могли бути подані до митного оформлення лише після доставки транспортних засобів до митного органу в зону митного контролю митного поста Городок Львівської митниці.

Вказане підтверджується приписами п.3 ч.1 ст.93 (вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту), ст.102 (завершення митного режиму транзиту), ч.4 ст.200 МК України (доставка товарів та документів у місце, визначене митним органом), які вказують на те, що митний режим внутрішнього транзиту від пункту ввезення (пропуску) на митну територію України до митного органу, розташованого на митний території України завершується фактичним доставлення транспортних засобів до митного органу призначення.

Згідно ж ч.1 ст.263 МК України, митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до відомостей ЄАІС Держмитслужби, транспортні засоби по спірним деклараціям №№ UА209180/2022/045981, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 від 30.06.2022р. були пропущені через державний кордон України 30.06.2022р. в період часу між 22:15 год. 22:49 год. і доставлені до митного органу призначення в зону митного контролю митного поста Городок Львівської митниці 01.07.2023р. в період часу між 12:08 год. 15:05 год..

Однак, розглядувані додаткові митні декларації від 30.06.2022р. були подані до митному органу, який здійснює митне оформлення транспортних засобів 30.06.2022 в період часу між 22:35 год. 23:09 год., тобто ще до моменту доставлення транспортних засобів до митного органу призначення.

Приписи ч.8 ст.263 МК України визначають, що декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення може здійснюватися до прибуття їх на митну територію України або до митного органу призначення згідно з порядком та умовами, визначеними статтею 259 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з ч.ч.4 і 5 ст.259 МК України, за рішенням митного органу, яким оформлена попередня митна декларація, випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, може бути здійснено після переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України без пред`явлення їх цьому митному органу.

Рішення про випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх митному органу за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, приймається митним органом, яким оформлена така попередня митна декларація, на основі результатів аналізу ризиків у строк не більше чотирьох робочих годин з моменту пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Враховуючи, що у розглядуваних по цій справі випадках декларантами були подані попередні декларації типу ЕЕ, митним органом не приймалося рішення про випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх митному органу за попередньою митною декларацією, тому норма ч.8 ст.263 МК України на спірні правовідносини не поширюється.

Згідно положень п.3.11 розділу III Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затв. наказом Міністерства фінансів України №1066 від 09.10.2012р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1066), при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення два примірники витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.

Згідно з п.3.12 Порядку №1066, посадова особа митниці призначення: перевіряє цілісність та відповідність накладених на вантажний відсік комерційного транспортного засобу (вантажне місце), контейнер, цистерну, інше пристосування засобів забезпечення ідентифікації; проставляє у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах з відмітками митниці відправлення штамп ПМК; зазначає на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) дату та час надходження товарів, транспортних засобів комерційного призначення і завіряє цей запис особистим підписом та відбитком штампа ПМК; один примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) та представлені товаросупровідні (товаротранспортні) документи повертає перевізнику або декларанту чи уповноваженій ним особі.

Після виконання дій, передбачених у пункті 3.12 цього розділу, уповноважена посадова особа митниці призначення невідкладно вносить до ЄАІС відмітку про дату та час прибуття товарів, заявлених у ПД або ЕПД (п.3.12 Порядку №1066).

Згідно із п.3.15 Порядку №1066, наявність в ЄАІС відмітки про прибуття є підставою для зняття з контролю за переміщенням у митниці відправлення зазначених у витягу з електронної копії ПД або ЕПД товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.264 МК України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених ним Кодексом.

Таким чином, подання додаткової митної декларації до попередньої митної декларації, яка подається для поміщення товару у відповідний митний режим (імпорт) до митного органу, відбувається після доставлення товару до такого митного органу. Порушення порядку подання додаткової митної декларації є підставою для відмови у її прийнятті та оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації.

Апеляційний суд також враховує, що Законом України №2142-IX від 24.03.2022 Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану, який набрав чинності 06.04.2022, внесено до ПК України зміни у розділі XX Перехідні положення, а саме пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.

Також цим Законом внесено зміни до МК України у розділі XXI Прикінцеві та перехідні положення, які доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту: 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану, але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей, зокрема, звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу..

Водночас, 01.07.2022р. набрав чинності Закон України №2325-ІХ від 21.06.2022 Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування, яким внесено зміни до ПК України та МК України, згідно яких, зокрема, з 01.07.2022р. втратили чинність: пункт 69.23 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України; пункти 69.24 та 69.25 підрозділу XX Перехідні положення ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту І пункту 911 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

За визначенням п.30.1 ст.30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно п.30.2 ст.30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до п.30.3 ст.30 ПК України, платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

При цьому, будь-якого неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, чинне законодавством не допускало. За умови дотримання вимог ч.1 ст.263 МК України і прийняття додаткової декларації після доставлення транспортних засобів до митного органу, який здійснює їх митне оформлення, питання застосування в розглядуваній ситуації приписів ст.3 МК України не виникає.

Відносно питання щодо дотримання позивачем вимог закону та посадової інструкції за вищевказаних обставин, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.3.1 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста Городок до основних обов`язків за цією посадою належить безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням усіма юридичними й фізичними особами законодавства України з питань митної справи.

Із змістом цієї посадової інструкції позивач ознайомлена під розпис 01.07.2021 року (а.с. 35-37 т.1).

Отже, позивач, будучи державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці, не забезпечила здійснення митної справи, контроль за додержанням юридичними й фізичними особами законодавства України з питань митної справи, тобто, допустила неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.569 МК України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до положень ст.8 Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон №889-VIII), державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (п.1); забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів (п.6); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України (п.8).

Частиною першою ст.65 Закону №889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно ч.1 ст.64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни, державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII, дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Частиною 2 ст.66 Закону №889-VIII визначено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Відповідно до ч.3 ст.66 Закону №889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у ст.74 Закону №889-VIII і полягають, зокрема, в наступному: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша); дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (частина друга).

Апеляційним судом досліджено матеріали дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 та встановлено, що дисциплінарне провадження стосовно позивача було проведено з дотриманням законодавчого порядку та об`єктивно, із підтвердженням факту вчинення дисциплінарного проступку належними і допустимими доказами.

Оскільки митні декларації від 30.06.2022 №№UА209180/2022/045981, UА209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 були подані раніше дати доставлення транспортних засобів в зону митного контролю, оформлення таких митних декларацій здійснено державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України.

Зазначене свідчить про невиконання ОСОБА_1 основних посадових обов`язків, передбачених п.3.1. посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок», та вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII, а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

У Поданні за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 надано детальну оцінку розглядуваній ситуації щодо митного оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 №№UА209180/2022/045981, UА209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 та діям позивача як інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 Закону №889-VIII, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Таким чином, спірний наказ в.о начальника Львівської митниці №271-дс від 17.11.2022 року Про застосування дисциплінарного стягнення оформлений у вигляді індивідуального наказу, зміст якого дозволяє встановити обставини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за допущений дисциплінарний проступок.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм та встановлених фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем було правомірно прийнято наказ №271-дс від 17.11.2022 року Про застосування дисциплінарного стягнення, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді оголошення зауваження. При цьому митним органом дотримано процедуру дисциплінарного провадження, а прийнятий наказ не містить юридичних недоліків, які б вказували на його помилковість та протиправність.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог про визнання спірного наказу протиправними і його скасування - відсутні.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відповідача в частині скасування рішення суду першої інстанції, через недотримання судом вимог законності та обґрунтованості, так як при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Тому, апеляційну скаргу відповідача належить задоволити.

Водночас, колегія суддів зазначає, що решта доводів апеляційної скарги не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах.

Таким чином, відповідно до приписів статті 317 КАС України, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року в адміністративній справі №380/17986/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 24.11.2023 року

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду