Справа № 160/24447/23
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом щодо не невиплати грошової компенсації за неотримане в період служби речове майно особистого користування та не оформлення довідки про виплату мені грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна;
- зобов`язати Відділ охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом оформити у відповідності до п. 27, 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №578 від 14.08.2013, довідку про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та виплатити мені грошову компенсацію за речове майно згідно розрахунку вищезазначеної довідки.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не невиплати грошової компенсації за неотримане в період служби речове майно особистого користування та не оформлення довідки про виплату мені грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що ним підготовлено довідку № 43 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, проте абзацом другим пункту 22 Порядку № 578 визначено, що грошова компенсація виплачується за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі. Між тим, грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна не передбачена кошторисними призначеннями на 2023 рік, а тому її проведення буде можливим після отримання додаткового фінансування
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що в період часу з 25.05.2009 по 30.08.2023 року позивач працював у Відділі охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу охорони, що відповідає посаді рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України .
Наказом Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 16.08.2023 року № 118 о/с-23 «Про звільнення працівників», 30.08.2023 року, позивача звільнено зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України згідно із ч.5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
31.08.2023 року позивач звернувся до керівництва Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом із заявою про виплату грошової компенсації за не отримане за час проходження служби в ДКВС речове майно особистого користування відповідно до п. 2,5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п.7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Позивач зазначає, що відповіді на запит не отримував.
Відповідачем же долучено до матеріалів відзиву лист від 14.09.2023 року із зазначенням причин через які така компенсація не може буде виплачена у 2023 році.
Встановлено, що відповідачем складено довідку №43 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 , відповідно до якої до виплати належить сума 20 067,49 грн.
При вирішені спору суд виходить із того, що згідно ч. 5 ст. 21, ч. 2, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно пунктів 2, 3, 17 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах, що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань. Речове майно за цільовим призначенням є речовим майном поточного забезпечення, а за використанням поділяється на майно особистого користування та інвентарне майно. Особам рядового і начальницького складу речове майно особистого користування, як правило, видається у готовому вигляді.
Згідно пунктів 23, 27, 60 вищевказаного Порядку, грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» відповідно до їх закупівельної вартості. Під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна. Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення). Для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.
Отже, передбачено, що у разі звільнення особи зі служби, виплачується грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягали видачі особі.
З рапортом щодо виплати грошової компенсації (заявою) позивач звертався.
Суд звертає увагу, що відповідач погоджується з необхідною виплатою грошової компенсації замість належного до видачі речового майна, на виконання пункту 60 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби відповідачем складено довідку №43 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 .
Держава гарантує виконання взятих на себе зобов`язань.
У відзиві відповідач вказував, що виплата компенсації за речове майно може бути виплачена у межах наявного фінансового ресурсу. Проте таке твердження є хибним, у відповідача, як суб`єкта, що нараховував та виплачував грошове забезпечення позивачеві, при звільненні працівника зі служби є обов`язок нараховувати компенсацію вартості речового майна. Наявність або відсутність певних фінансових ресурсів не впливає на виконання відповідачем свого обов`язку, законодавчо встановленого.
Обираючи спосіб відновлення порушеного права суд враховується, що відповідачем складено довідку №43 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна ОСОБА_1 , а тому суд вважає за необхідне зобов`язати установу виплатити позивачеві грошову компенсацію за речове майно особистого користування, яке не було ним отримано під час проходження служби в розмірі 20 067,49 грн із виходом за межі позовних вимог у цій частині. Відповідно, у решті вимог позов задоволенню не підлягає.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх часткового задоволення
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна.
Зобов`язати Відділ охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно особистого користування, яке не було ним отримано під час проходження служби в розмірі 20 067(двадцять тисяч шістдесят сім),49 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три), 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна