Справа № 320/30577/23
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м.Київ справа №320/30577/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Іноземного підприємства "РЕТАЛ УКРАЇНА" до Центрального міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Іноземне підприємство «РЕТАЛ Україна» (далі Позивач) з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Відповідач), - про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, що прийняті Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Зміст позову складають наступні позовні вимоги: 1) визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.05.2023 року № 953/Ж10/31-00-07-01-03- 25 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів (код платежу 11020300), на суму 27 409 040 грн (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 22 535 781 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 873 259 грн (далі ППР №953); 2) визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення- рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.05.2023 року №945/Ж10/31-00-07-01-03-25 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за платежем 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» у розмірі 340 грн (далі ППР№945).

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує в позові та відповіді на відзив тим, що вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, порушують його права, оскільки зачіпають безпосередньо його майнові у зв`язку із значним збільшення податкових зобов`язань позивача та накладення на нього штрафних санкцій. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач вважає що податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 953/Ж10/31-00-07-01-03-25 від 18.05.2023 року та № 945/Ж10/31-00-07-01-03-25 від 18.05.2023 року є протиправними і таким, що підлягають скасуванню оскільки вони прийняті на підставі неправомірних висновків в Акті перевірки. Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач просить скасувати як протиправні.

Відповідач проти позову заперечив подав до суду відзив та заперечення на відповідь на відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що оскаржувані рішення відповідача є правомірними та прийняті на підставі висновків Акта документальної позапланової виїзної перевірки позивача № 683/Ж5/31-00-07-01-01- 20/30729718 від 18.04.2023 року про встановлені під час перевірки порушення податкового законодавства, а саме статей 51, 63, 69,134, 140, 164,168, 171, 176, 201, 240, 242, 250, 266 Податкового кодексу України, статей 1-3,5,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статей 6,7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, у період з 25.01.2023 року по 11.04.2023 року, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Іноземного підприємства «Ретал Україна».

За результатами зазначеної перевірки було складено Акт № 683/Ж5/31-00-07-01-01-20/30729718 від 18.04.2023 року. З висновками Акту перевірки Позивач не погодився, про що свідчить подання заперечень до акту перевірки (лист позивача № 68 від 03.05.2023 року).

З урахуванням Висновку про розгляд заперечень №356/Ж12/31-00-07-01-02-27 від 16.05.2023 року Відповідач зробив висновки про недотримання Позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а саме:

1) з податку на прибуток: порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.п.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПКУ); ст. 1, 3, 4, 5, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996; ст. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995 № 88; п. 4, 5, 8, 10, 12 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом МФУ від 31.01.2000 № 20 (в редакції станом на 31.12.2018), п.10 П(С) БО 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого наказом МФУ від 26.04.2000 року № 91, п.30 П(С)БО №13 «Фінансові інструменти», затвердженого наказом МФУ від 30.11.2001 № 559, п. 5, 7 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 № 290; п. 5, 6, 7, 27, 29 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом МФУ від 31.12.1999 року № 318, в результаті чого: занижено податок на прибуток на 22 547 457 грн. (у т.ч. за 2018 рік 6 460 790 грн., 2019 рік 12 999 756 грн., 2021 рік 3 086 911 грн., 1 кв. 2022 року 19 530 грн.); завищено податок на прибуток на 11 676 грн. (у т.ч. за три квартали 2022 року - 11 676 грн.); всього донараховано 22 535 781 грн. (22 547 457 грн. 11 676 грн.);

2) з податку на доходи фізичних осіб та військового збору: порушення п.51.1 ст.51, п.п.164.2.1 п.164.2 ст.164, п.п.168.1 ст.168, п.171.1, ст.171, п.п. «б» п.176.2 ст.176, п.1.2, 1.4, 1.5, 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, в результаті чого:

- занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 16 578,00 грн. (у т.ч. за травень 2019 року - 5400,00 грн., за червень 2019 року 11 178,00 грн.);

- занижено податкові зобов`язання з військового збору на суму 1 381,50 грн., (у т.ч. за травень 2019 року - 450,00 грн., за червень 2019 року - 931,50 грн.);

- подання з помилками та недостовірними даними Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (1ДФ) за 3 квартал 2018 року.

3) з екологічного податку:

- порушення п.п.240.1.1 п.240.1 ст.240, п.п.242.1.1 п.242.1 ст.242, п.249.3 ст.249 ПКУ, що призвело до заниження екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення за 1 квартал 2022 року на суму 1 132,56 грн.;

- порушення п.250.2 ст.250 ПКУ в частині неподання Податкової декларації екологічного податку за 1 квартал 2022 року.

4) з єдиного внеску: порушення п.2 ст.6, п.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, що призвело до заниження єдиного внеску у розмірі 14 835,30 грн. (у т.ч. за травень 2019 5 189,53 грн., червень 2019 9 645,76 грн.);

На підставі Акту перевірки Відповідачем прийнято наступні рішення:

- Податкове повідомлення-рішення (далі також ППР) від 18.05.2023 № 953/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів (код платежу 11020300), на суму 27 409 040 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 22 535 781 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 873 259 грн.);

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 950/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010100) на суму 22 552,47 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 16 578 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 144,50 грн., сума пені відповідно до п.п.129.1.4 ст.129 ПКУ 1 829,97 грн.);

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 951/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору (код платежу 11011000) на суму 1 879,38 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1381,50 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 345,38 грн., сума пені відповідно до п.п.129.1.4 ст.129 ПКУ - 152,50 грн.);

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 948/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з екологічного податку (код платежу 19010100) на суму 1 415,70 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями 1 132.56 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 283,14 грн.);

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 945/Ж10/31-00-07-01-03-25 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за платежем 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» у розмірі 340 грн.;

- Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 18.05.2023 № Ю-952/Ж10/31-00-07-01-03-25 про сплату заборгованості (недоїмки, штрафу, пені) з єдиного внеску в сумі 14 835,30 грн. (в т.ч. недоїмка - 14 835,30 грн.);

- Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.05.2023 № 954/Ж10/31-00-07-01-03-25 про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску у розмірі 7 417,65 грн.

02 червня 2023 року Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу вих. № 327 від 02.06.2023 року на вищезазначені рішення Відповідача, за результатами розгляду якої відповідно до рішення ДПС № 21300/6/99-00-06-01-01-06 від 03.08.2023 року та рішення ДПС № 21493/6/99-00-06-02-01-06 від 04.08.2023 року скаргу було задоволено частково:

Скасовано:

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 950/Ж10/31-00-07-01-03-25;

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 951/Ж10/31-00-07-01-03-25;

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 № 948/Ж10/31-00-07-01-03-25;

- Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 18.05.2023 № Ю-952/Ж10/31-00-07-01-03-25;

- Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 18.05.2023 № 954/Ж10/31-00-07-01-03-25.

Залишено в силі:

- Податкове повідомлення-рішення (далі також ППР) від 18.05.2023 року № 953/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів (код платежу 11020300), на суму 27 409 040 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 22 535 781 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 873 259 грн.);

- Податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 №945/Ж10/31-00-07-01-03-25 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за платежем 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» у розмірі 340 грн.

Позивач не погодився із податковими повідомленнями-рішеннями Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 18.05.2023 року № 953/Ж10/31-00-07-01-03-25 та від 18.05.2023 № 945/Ж10/31-00-07-01-03-25, а також рішенням прийнятим за результатами розгляду скарги та вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству, порушують законні права та інтереси позивача, а отже підлягають скасуванню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на наступне:

Нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та автоперевізником ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 2 665 500 грн. обґрунтовується відповідачем наступним:

1) у ТТН зазначено маршрути, які неможливо здійснити протягом одного робочого дня з урахуванням пункту 2.1.5 Договору №18-Т13, оскільки відповідно до статті 50 КЗпП України нормативна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Наприклад 26.08.2022 ФОП ОСОБА_1 здійснив маршрути: пункт навантаження: АДРЕСА_1 - пункт розвантаження: 03680 Київ, Якутська, 7Б, пункт навантаження: м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, буд. 46Б - пункт розвантаження: Київ, Якутська, 7Б, що наведено в ТТН від 26.08.2022 №№ УТ-50, 10688;

2) в актах приймання-передачі послуг міститься інформація відмінна від наданих до перевірки ТТН. Наприклад: Акт від 31.07.2021 №34, в якому зазначено маршрут: Київ-Чернігів-Київ, Київ-Приколотне-Київ, Київ-Жашків, тоді як в ТТН зазначено пункти навантаження/розвантаження Львівська та Вінницька області;

3) у ТТН зазначено напівпричіп з номерним знаком НОМЕР_1 , тоді як листом Головного сервісного центру МВС від 14.03.2023 №31/4974-4962-2023 (вх. № 1001/5 від 29.03.2023) надано відповідь в якій зазначено, що напівпричіп станом на надання послуг перевезення належав третій особі, а саме в січні 2019 року (Акт №3 від 25.01.2019, ТТН №12288 від 20.09.2018)».

4) «розрахунковий рахунок п/р НОМЕР_2 AT «Банк «Фінанси та Кредит» ФОП ОСОБА_1 відкрито 18.10.2007 та закрито 26.04.2016, при цьому операції з надання послуг транспортування ФОП ОСОБА_1 були проведені в 2018-2022 роках».

5) «всупереч підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПКУ, ФОП ОСОБА_1 розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманих з них податку (ф.№1-ДФ) за період 01.07.2018 по 30.09.2022 до контролюючого органу - не подано, таким чином, інформація про наявність трудових ресурсів відсутня».

6) «податкову звітність подано з IP адрес: 80.91.165.235; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_5 з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 »

Зазначені твердження спростовуються наступними доказами і поясненнями позивача:

1) При складанні ТТН № 10688 від 26.08.2022 року вантажовідправником ПМП ВФ «Панда» (м. Вінниця) було допущено помилку у даті складання такої ТТН зазначено 26.08.2022 замість 28.08.2022. Фактично перевезення вантажу (контейнери сталеві для зберігання ПЕТ) за маршрутом Вінниця Київ згідно з ТТН №10688 здійснювалося ФОП ОСОБА_1 28.08.2022, вантажоодержувач ІП «Ретал Україна» (Київ). Попередньо (27.08.2022) ФОП ОСОБА_1 було здійснено перевезення вантажу (преформа) за маршрутом Київ Вінниця, вантажоодержувач - ПМП ВФ «Панда» (Вінниця), дата на штампі ПМП ВФ «Панда» про отримання вантажу (преформа) 28.08.2022, що підтверджується ТТН № ЦUk-0001275 від 27.08.2022 року. Про помилковість дати 26.08.2022 у ТТН № 10688 також свідчить дата складання супровідного документу на вантаж - № 169 від 27.08.2022 року (зазначено у графі 8 «Документи з вантажем» ТТН № 10688 від 26.08.2022). Факт допущення помилки у даті складання ТТН № 10688 підтверджується листом вантажовідправника ПМП ВФ «Панда» №70 від 27.04.2023 року.

В даному випадку ІП «Ретал Україна» було сплановано маршрут перевезення таким чином, щоб один і той же автоперевізник здійснював перевезення вантажів від ІП «Ретал Україна» (Київ) до ПМП ВФ «Панда» (Вінниця) та в зворотньому напрямку від ПМП ВФ «Панда» (Вінниця) до ІП «Ретал Україна» (Київ), це є звичайною практикою під час перевезень, оскільки здешевлює вартість перевезення.

Перевезення вантажів за такими маршрутами є реальними, можливими та фактично виконаними, що підтверджується підписами, штампами і печатками усіх учасників транспортного процесу (ІП «Ретал Україна», ПМП ВФ «Панда», ФОП ОСОБА_1 ), які не є пов`язаними або зацікавленими особами, що унеможливлює складання ТТН без фактичного здійснення перевезень.

Згідно з ТТН № УТ-50 від 26.08.2022 року автоперевізником ФОП ОСОБА_1 було виконано перевезення вантажу (контейнери металеві) за маршрутом Львівська область Київ.

Попередньо (25.08.2022) ФОП ОСОБА_1 було здійснено перевезення вантажу (преформа) за маршрутом Київ Львівська область, вантажоодержувач ТОВ «Матадор» (Львівська область), дата на штампі ТОВ «Матадор» про отримання вантажу (преформа) 26.08.2022, що підтверджується ТТН № ЦUk-0001272 від 25.08.2022 року.

Таким чином, ІП «Ретал Україна» було сплановано маршрут перевезення таким чином, щоб один і той же автоперевізник здійснював перевезення вантажів від ІП «Ретал Україна» (Київ) до ТОВ «Матадор» (Львівська область) та в зворотньому напрямку від ТОВ «Матадор» (Львівська область) до ІП «Ретал Україна» (Київ), це є звичайною практикою під час перевезень, тому як здешевлює вартість перевезення.

Перевезення вантажів за такими маршрутами є реальними, можливими та фактично виконаними, що підтверджується підписами, штампами і печатками усіх учасників транспортного процесу ( ІП «Ретал Україна», ТОВ «Матадор», ФОП ОСОБА_1 ), які не є пов`язаними або зацікавленими особами, що унеможливлює складання ТТН без фактичного здійснення перевезень.

Отже, протягом 25-28 серпня 2022 року ФОП ОСОБА_1 здійснив перевезення вантажів за маршрутами Київ-Львівська область-Київ (ТТН № ЦUk-0001272 від 25.08.2022, № УТ-50 від 26.08.2022) та Київ-Вінниця-Київ (ТТН № 0001275 від 27.08.2022 та № 10688 від 28.08.2022). А відтак, твердження в акті перевірки про неможливість здійснення протягом одного робочого дня перевезень за маршрутами, зазначеними у ТТН № УТ-50 від 26.08.2022 та № 10688 від 26 (правильно 28).08.2022, не є слушним, адже фактично такі перевезення здійснювались протягом трьох днів - з 25 по 28 серпня 2022 року. Відповідно, відсутні підстави вважати нереальними всі вантажні перевезення, здійснені ФОП ОСОБА_1 у серпні 2022 року та підтверджені Актом здачі-прийняття виконаних робіт №30 від 31.08.2022 на суму 158 500 грн. (який складено на підставі складених у серпні 2022 року ТТН, у т.ч. і ТТН № 10688 від 28.08.2022 та ТТН № УТ-50 від 26.08.2022).

2) В Акті здачі-прийняття виконаних робіт № 34 від 31.07.2021 на суму 75 300 грн. дійсно перелічено не всі маршрути, за якими ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажів у липні 2021 року. Але інформація про маршрути перевезень не є обов`язковим реквізитом первинного документа (зокрема, Акта здачі-прийняття виконаних робіт) відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1996 № 996. Першоджерелом інформації про маршрути перевезень (пункти навантаження та пункти розвантаження) є безпосередньо ТТН, на підставі яких складено Акт здачі-прийняття виконаних робіт № 34 від 31.07.2021, адже згідно з п.1.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (наказ Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363) «Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна». Тому сам по собі факт не зазначення ФОП ОСОБА_1 в Акті здачі-прийняття виконаних робіт № 34 від 31.07.2021 маршрутів Київ-Вінниця-Київ та Київ-Львівська область-Київ, перевезення за якими фактично здійснені ФОП ОСОБА_1 та підтверджені відповідними ТТН (зауваження до оформлення яких в акті перевірки відсутні), на підставі яких складено Акт № 34 від 31.07.2021 і які додаються до такого Акту, не може бути достатнім і належним доказом нереальності всіх здійснених у липні 2021 року перевезень на загальну суму 75 300 грн.

3) В Акті здачі-прийняття виконаних робіт №3 від 25.01.2019 року на суму 44 800 грн. зазначено про надання автоперевізником ФОП ОСОБА_1 транспортних послуг по маршруту Київ-Київ автомобілем АА 9421 ІА / НОМЕР_1 , але в усіх ТТН, складених у січні 2019 року на підтвердження здійснених у січні 2019 вантажних перевезень (а також відображених у Додатку 3.1.1.1.2 до акта перевірки) зазначено автомобіль НОМЕР_6 / НОМЕР_7 . Достовірною є інформація про реєстраційний номер автомобіля та напівпричіпа, зазначена в ТТН - НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , адже фактично усі перевезення у липні 2019 року здійснювалися ФОП ОСОБА_1 автомобілем VOLVO сідельний тягач НОМЕР_6 з напівпричіпом НОМЕР_7 , які є власністю ОСОБА_1 (згідно з Біржовою угодою № 38407 від 06.11.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_8 від 08.05.2009 р.). Згідно з поясненнями, наданими ФОП ОСОБА_1 у відповідь на звернення ІП «Ретал Україна», при складанні Акта здачі-прийняття виконаних робіт № 3 від 25.01.2019 ФОП ОСОБА_1 помилково зазначив про надання транспортних послуг автомобілем НОМЕР_6 / НОМЕР_1 замість НОМЕР_6 / НОМЕР_7 .

Оскільки відповідно до п.1.1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (наказ Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363) «Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна», ІП «Ретал Україна» вважає, що помилка в Акті здачі-прийняття виконаних робіт №3 від 25.01.2019 стосовно реєстраційного номера напівпричіпа є несуттєвою, адже не заважає підтвердити зміст та обсяг господарської операції, враховуючи, що факт здійснення перевезень підтверджено належним чином оформленими ТТН з достовірною (правильною) інформацією про реєстраційний номер напівпричіпа. А відтак у контролюючого органу відсутні обґрунтовані підстави для невизнання реальності транспортних послуг, підтверджених Актом здачі-прийняття виконаних робіт № 3 від 25.01.2019 на суму 44 800 грн. Факт зазначення в ТТН за січень 2019 року правильного реєстраційного номера напівпричіпа ( НОМЕР_7 ) не заперечується в акті перевірки, про що свідчать дані Додатка 3.1.1.1.2 до акту перевірки (Реєстр ТТН).

ТТН №12288 від 20.09.2018 року, на яку посилається контролюючий орган, не має ніякого відношення до Акта здачі-прийняття виконаних робіт № 3 від 25.01.2019 на суму 44 800 грн., адже складена в іншому періоді.

4) Розрахунки за надані ФОП ОСОБА_1 у період з липня 2018 по вересень 2022 транспортні послуги здійснювалася ІП «Ретал Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на актуальний (відкритий) на момент оплати банківський рахунок ФОП ОСОБА_1 , інформація про який зазначалася ним в Акті здачі-прийняття виконаних робіт.

У період з липня 2018 по вересень 2022 ІП «Ретал Україна» отримало від ФОП ОСОБА_1 транспортні послуги на загальну суму 7 476 050 грн. та здійснило оплату транспортних послуг на загальну суму 7 374 400 грн. на банківські рахунки ФОП ОСОБА_1 , відкриті в АТКБ «Приватбанк»: НОМЕР_9 та НОМЕР_10 .

ІП «Ретал Україна» були надані для перевірки усі документи, що стосуються взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 , в тому числі і платіжні доручення на перерахування коштів у сумі 7 374 400 грн. в оплату за надані ФОП ОСОБА_1 транспортні послуги.

Отже, факт проведення розрахунків з ФОП ОСОБА_1 є документально підтвердженим і в акті перевірки не заперечується (див.стор.11 акта перевірки).

Перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_2 в AT «Банк «Фінанси та Кредит», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.03.2013 №18-Т13 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_1 , здійснювалося ІП «Ретал Україна» у періоді, який був охоплений попередньою перевіркою ІП «Ретал Україна».

Факт закриття банком цього рахунку 26.04.2016 року не має юридичного значення для цілей підтвердження реальності надання транспортних послуг автоперевізником ФОП ОСОБА_1 та проведення розрахунків за них замовником ІП «Ретал Україна».

Законодавство України не забороняє суб`єкту господарювання мати кілька рахунків у різних банках, однак не передбачає обов`язкового внесення змін до діючого договору при зміні контрагентом рахунку. Якщо сторони обізнані про це і цей факт не викликає у них заперечень ні що не заважає їм продовжувати господарські взаємовідносини .

5) Неподання ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу за період 01.07.2018 по 30.09.2022 Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Податковий розрахунок), може свідчити або про відсутність у нього такого обов`язку (через відсутність найманих працівників), або про невиконання ним свого податкового обов`язку (в порушення п.п.16.1.3 ст.16 ПКУ, яким встановлено обов`язок платника податків «подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів»).

За весь період взаємовідносин з липня 2018 по вересень 2022 ФОП ОСОБА_1 особисто надавав послуги з перевезення вантажів на замовлення ІП «Ретал Україна» на підставі Договору транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.03.2013 №18-Т13, про що свідчить інформація про водія у наданих для перевірки ТТН. Зазначене дозволяє ІП «Ретал Україна» припустити, що ФОП ОСОБА_1 не мав найманих працівників у період діяльності з 01.07.2018 по 30.09.2022, а відтак і не мав обов`язку з подання до контролюючого органу Податкового розрахунку.

Отже, посилання в акті перевірки ІП «Ретал Україна» на факт неподання ФОП ОСОБА_1 . Податкових розрахунків за період з 01.07.2018 по 30.09.2022 (тим більше без встановленого контролюючим органом обов`язку ФОП ОСОБА_1 з такого подання) як на підставу для визнання нереальними наданих ФОП ОСОБА_1 транспортних послуг є незаконним.

6) Інформація в акті перевірки про подання ФОП ОСОБА_1 податкової звітності з тих самих IP адрес, з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 (а саме: « НОМЕР_11 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_5 »), не відповідає дійсності, що підтверджується наступним:

Фактично у період з 01.07.2018 по 30.09.2022 ІП «Ретал Україна» користувалося статичними ІР адресами, отриманими від надавачів послуг доступу до мережі інтернет, а саме:

- від ПАТ «ДАТАГРУП» на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг № НК.1813/2011 від 12.09.2011 року: ІР адреси НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , що підтверджується листом ПАТ «ДАТАГРУП» № 6094 від 27.04.2023 року,

- від АТ «УКРТЕЛЕКОМ» на підставі договору № 3437 від 18.06.2018 року: ІР адреси НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , що підтверджується листом АТ «УКРТЕЛЕКОМ» б/н від 01.05.2023 року.

Отже, IP адреса 80.91.165.235 інтернет-провайдерами в користування ІП Ретал Україна не надавалася. IP адреса 127.0.0.1 вказує на локальний комп`ютер, тобто, ця IP адреса існує у кожного комп`ютера в світі. IP адреси НОМЕР_4 та 192.168.1.253 це зарезервовані адреси для використання у приватних мережах. Тобто, ці адреси не можуть використовуватися для ідентифікацій комп`ютерів у глобальній мережі Інтернет.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені твердження і докази.

Нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та автоперевізником ФОП ОСОБА_3 на суму 1 585 000 грн. обґрунтовується відповідачем наступним:

1) «у ТТН зазначено маршрути, які неможливо здійснити протягом одного робочого дня з урахуванням пункту 2.1.5 Договору №18-Т13, оскільки відповідно до статті 50 КЗпП України нормативна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Наприклад 19.02.2021 ФОП ОСОБА_3 здійснив маршрути: пункт навантаження: 03680 Київ, Якутська, 7 - пункт розвантаження: Львівська обл., Пустомитівський р-н, пункт навантаження: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 17 пункт розвантаження: Київ, Якутська, 7Б, пункт навантаження: 03134 Київ, Якутська, 7Б пункт розвантаження: Київ, Якутська, 7, що наведено в ТТН від 19.02.2021 №№ 2102/1044, Р146, 232;

2) у ТТН зазначено напівпричіп з номерним знаком НОМЕР_27 та транспортний засіб Renault з номерним знаком НОМЕР_28 , тоді як листом Головного сервісного центру МВС від 14.03.2023 №31/4974-4962-2023 (вх. № 1001/5 від 29.03.2023) надано відповідь в якій зазначено, що напівпричіп та транспортний засіб Renault станом на надання послуг перевезення належав ОСОБА_2 , а саме в травні 2019 року (ТТН №№ 1135, 7981 від 24.06.2019, №№ 8659, 8660, 1275 від 05.07.2019).»

3) «розрахунковий рахунок п/р НОМЕР_29 AT «ПриватБанк» ФОП ОСОБА_3 відкрито 23.05.2019 та закрито 05.08.2019, при цьому операції з надання послуг транспортування ФОП ОСОБА_4 були проведені на протязі 2019 - 2022 років».

«Податкову звітність подано з IP адрес: 80.91.165.235; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_5 з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 »

Зазначені твердження спростовуються наступними доказами і поясненнями Позивача:

1. ТТН № Р146 від 19.02.21 підтверджує перевезення вантажу (контейнери металеві у кількості 47 шт.) за маршрутом Полтава Київ, вантажовідправник ПАТ «Полтавський олійноекстракційний завод КЕРНЕЛ ГРУП», вантажоодержувач ІП «Ретал Україна». Попередньо (18.02.2021) ФОП ОСОБА_3 здійснив перевезення вантажу (преформа) за маршрутом Київ Полтава, вантажовідправник ІП «Ретал Україна», вантажоодержувач - ПАТ «Полтавський олійноекстракційний завод КЕРНЕЛ ГРУП», що підтверджується ТТН №224 від 18.02.2021.

ТТН 2102/1044 від 19.02.21 підтверджує перевезення вантажу (сировина 15 т) з одного складу ІП «Ретал Україна» на інший: пункт навантаження - вул. Якутська, 7Б (Київ), пункт розвантаження - на вул. Якутській, 7 (Київ), одна ходка. Зазначена ТТН врахована в Акті здачі-прийняття виконаних робіт №6 від 26.02.2021 року на суму 64 000 грн.

ТТН № 232 від 19.02.21 року складена вантажовідправником ІП «Ретал Україна» в п`ятницю 19.02.2021 у зв`язку із завантаження автомобіля НОМЕР_30 / НОМЕР_31 на складі ІП «Ретал Україна» (вул. Якутська, 7, Київ) готовою продукцією (преформа) для здійснення ФОП ОСОБА_3 перевезення вантажу за маршрутом Київ Львівська область, вантажоодержувач ТОВ «Матадор» (Львівська область, с. Ставчани). Фактично автомобіль виїхав з пункту навантаження (вул. Якутська, 7, Київ) у понеділок 22.02.2021 та прибув в пункт розвантаження (Львівська область, с.Ставчани) в той же день 22.02.2021, про що свідчить штамп складу вантажоодержувача ТОВ «Матадор» про прийняття вантажу 22.02.2021.

ТТН №224 від 18.02.2021, № Р146 від 19.02.21 та ТТН № 232 від 19.02.21 враховані в Акті здачі-прийняття виконаних робіт №5 від 26.02.2021 на суму 84 500 грн.

Отже, фактично протягом одного робочого дня 19.02.2021 автоперевізник ФОП ОСОБА_3 здійснив одне міжміське перевезення за маршрутом Полтава Київ, одне перевезення по місту Київ, після чого подав автомобіль під завантаження преформою для виїзду з Києва 22.02.2021 в пункт розвантаження у Львівській області.

2. Перевезення вантажів за такими маршрутами є реальними, можливими та фактично виконаними, що підтверджується підписами, штампами і печатками усіх учасників транспортного процесу (ТОВ «Матадор», ІП «Ретал Україна», ПАТ «Полтавський олійноекстракційний завод КЕРНЕЛ ГРУП», ФОП ОСОБА_3 ), які не є пов`язаними або зацікавленими особами, що унеможливлює складання ТТН без фактичного здійснення перевезень.

Перевезення вантажів, що підтверджені ТТН №№ 1135, 7981 від 24.06.2019 року, №№ 8659, 8660, 1275 від 05.07.2019 року, були здійснені ФОП ОСОБА_3 автомобілем Renault НОМЕР_28 / НОМЕР_27 . Реальність перевезень за такими ТТН підтверджується підписами, штампами і печатками усіх учасників транспортного процесу (ПМ ПВФ «Панда», ТОВ «Напої Плюс», ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_3 ), які не є пов`язаними або зацікавленими особами, що унеможливлює складання ТТН без фактичного здійснення перевезень.

3. Для ІП «Ретал Україна», як замовника транспортних послуг, не передбачено договірну можливість встановлювати та контролювати і не має господарського значення, яким саме вантажним автомобілем (з якими номерними знаками сідельного тягача на причіпу) автоперевізник ФОП ОСОБА_3 буде здійснювати вантажні перевезення за тим чи іншим маршрутом. Важливо, щоб вантажний автомобіль мав необхідну вантажопідйомність, габарити, відповідав санітарним і технічним вимогам для перевезення певних видів вантажів.

До того ж Договором транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2019 № 23-Т19, укладеним між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_3 , передбачена можливість виконання перевезень вантажів автомобілем, належним ФОП ОСОБА_3 або третім особам. ІП «Ретал Україна», як замовник автоперевезень, не має бути обізнаним з обставинами підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 (зокрема, з`ясовувати чи укладено договір оренди (або позички) між ФОВ ОСОБА_3 та власником залученого ним для перевезення транспортного засобу).

Отже, факт перевезення вантажів 24.06.2019 року та 05.07.2019 року транспортним засобом Renault ВМ 6391 АТ / НОМЕР_27 , який за інформацією контролюючого органу не належав ФОП ОСОБА_3 у травні 2019 (а належав третій особі - ФОП ОСОБА_2 ), не суперечить договору від 24.05.2019 №23-Т19 та не свідчить про нереальність перевезень за ТТН №№ 1135, 7981 від 24.06.2019, №№ 8659, 8660, 1275 від 05.07.2019. Крім того, отримана контролюючим органом від Головного сервісного центру МВС (лист від 14.03.2023 №31/4974-4962-2023) інформація про відсутність у ФОП ОСОБА_3 права власності на автомобіль Renault НОМЕР_28 / НОМЕР_27 у травні 2019 року автоматично не свідчить про відсутність права власності в червні і липні 2019, коли здійснювалися перевезення за ТТН №№ 1135, 7981 від 24.06.2019, №№ 8659, 8660, 1275 від 05.07.2019.

Розрахунки за надані ФОП ОСОБА_3 у період з травня 2019 по вересень 2022 транспортні послуги здійснювалася ІП «Ретал Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на актуальний (відкритий) на момент оплати банківський рахунок ФОП ОСОБА_3 , інформація про який зазначалася ним в Акті здачі-прийняття виконаних робіт.

У період з травня 2019 по вересень 2022 ІП «Ретал Україна» отримало від ФОП ОСОБА_3 транспортні послуги на загальну суму 5 915 150 грн. та здійснило оплату транспортних послуг на загальну суму 5 674 350 грн. на банківські рахунки ФОП ОСОБА_3 :

- п/р НОМЕР_29 в AT «ПриватБанк», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2019 № 23-Т19 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_3 (з травня по грудень 2019);

- UA6155735 (з січня по вересень 2020);

- UA6704526 (з жовтня 2020 по вересень 2022).

ІП «Ретал Україна» були надані для перевірки усі документи, що стосуються взаємовідносин з ФОП ОСОБА_3 , в тому числі і платіжні доручення на перерахування коштів у сумі 5 674 350 грн в оплату за надані ФОП ОСОБА_3 транспортні послуги.

Отже, факт проведення розрахунків з ФОП ОСОБА_3 є документально підтвердженим і в акті перевірки не заперечується (див.стор.11 акта перевірки). Факт же закриття банком п/р НОМЕР_29 в AT «Приват Банк», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2019 № 23-Т19 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_3 , не має юридичного значення для цілей підтвердження реальності надання транспортних послуг автоперевізником ФОП ОСОБА_3 та проведення розрахунків за них замовником ІП «Ретал Україна». На момент укладення договору № 23-Т19 від 24.05.2019 року зазначений рахунок в АТ «Приват Банк» існував і використовувався сторонами для взаєморозрахунків.

Законодавство не забороняє суб`єкту господарювання мати кілька рахунків у різних банках, однак не передбачає обов`язкового внесення змін до діючого договору при зміні контрагентом рахунку. Якщо сторони обізнані про це і цей факт не викликає у них заперечень ні що не заважає їм продовжувати господарські взаємовідносини .

4. Інформація в акті перевірки про подання ФОП ОСОБА_3 податкової звітності з тих самих IP адрес, з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 (а саме: « НОМЕР_11 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_5 »), не відповідає дійсності, оскільки фактично у період з 01.07.2018 по 30.09.2022 ІП «Ретал Україна» користувалося статичними ІР адресами, отриманими від надавачів послуг доступу до мережі інтернет, а саме:

- від ПАТ «ДАТАГРУП» на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг № НК.1813/2011 від 12.09.2011 року: ІР адреси НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , що підтверджується листом ПАТ «ДАТАГРУП» № 6094 від 27.04.2023,

- від АТ «УКРТЕЛЕКОМ» на підставі договору № 3437 від 18.06.2018 року: ІР адреси НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , що підтверджується листом АТ «УКРТЕЛЕКОМ» б/н від 01.05.2023

Отже, IP адреса 80.91.165.235 інтернет-провайдерами в користування ІП Ретал Україна не надавалася. IP адреса 127.0.0.1 вказує на локальний комп`ютер, тобто, ця IP адреса існує у кожного комп`ютера в світі. IP адреси НОМЕР_4 та 192.168.1.253 це зарезервовані адреси для використання у приватних мережах. Тобто, ці адреси не можуть використовуватися для ідентифікацій комп`ютерів у глобальній мережі Інтернет.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені твердження і докази.

Нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та автоперевізником ФОП ОСОБА_2 на суму 704 150 грн. обґрунтовується відповідачем наступним:

1) «у ТТН зазначено маршрути, які неможливо здійснити протягом одного робочого дня з урахуванням пункту 2.1.5 Договору №16-Т13, оскільки відповідно до статті 50 КЗпП України нормативна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Наприклад 21.02.2019 ФОП ОСОБА_2 здійснив маршрути: пункт навантаження: м.Чернігів, вул. Інструментальна, 20 - розвантаження: 03134 Київ, Якутська, 7Б, пункт навантаження: 03134 Київ, Якутська, 7Б - пункт розвантаження: м. Жашків, Черкаська область, вул. Перемоги, 10, пункт навантаження: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 20 пункт розвантаження: 03134 Київ, Якутська, 7Б, що наведено в ТТН від 21.02.2019 №№ 29, 257, 30».

2) розрахунковий рахунок п/р НОМЕР_32 ПАТ КБ «Приват Банк» ФОП ОСОБА_2 відкрито 14.01.2011 та закрито 09.08.2019, при цьому операції з надання послуг транспортування ФОП ОСОБА_2 були проведені на протязі 2018 - 2022 років.

3) податкову звітність подано з IP адрес: 192.168.1.253, НОМЕР_33 з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна» та ФОП ОСОБА_3 .

Зазначені твердження спростовуються наступними доказами і поясненнями позивача:

1. 20.02.2019 ФОП ОСОБА_2 виконав перевезення вантажу (преформа) за маршрутом Київ-Чернігів, вантажовідправник ІП «Ретал Україна», вантажоодержувач ПАТ «САН ІН БЕВ Україна», пункт розвантаження м. Чернігів, що підтверджується ТТН № 251 від 20.02.2019 року.

21.02.2019 ФОП ОСОБА_2 виконав перевезення вантажу (преформа 50 г (брак) 192,696 тис.шт., контейнери металеві під бракованою преформою 26 шт., контейнери металеві пусті 91 шт.) за маршрутом Чернігів-Київ (одна ходка), вантажовідправник ПАТ «САН ІН БЕВ Україна», вантажоодержувач ІП «Ретал Україна», що підтверджується трьома ТТН, складеними вантажовідправником ПАТ «САН ІН БЕВ Україна» 21.02.2019 року окремо на кожний вид вантажу, у відповідності до встановленого порядку документообігу на підприємстві ПАТ «САН ІН БЕВ Україна» та враховуючи, що навантаження автомобіля відбувалося на різних складах вантажовідправника, а саме: ТТН №29 від 21.02.2019 (на преформу (брак)), ТТН № 29 від 21.02.2019 (на металеві контейнери під бракованою преформою), ТТН № 30 від 21.02.2019 (металеві контейнери пусті).

21.02.19 ФОП ОСОБА_2 виконав перевезення вантажу (преформа) за маршрутом Київ-Жашків (Черкаська область), вантажовідправник ІП «Ретал Україна», вантажоодержувач ТОВ «Нова Плюс», пункт навантаження м.Київ, пункт розвантаження м. Жашків, що підтверджується ТТН №257 від 21.02.2019.

Отже, фактично протягом одного робочого дня 21.02.2019 автоперевізник ФОП ОСОБА_2 здійснив два міжміських перевезення за маршрутами Чернігів-Київ та Київ-Жашків (Черкаська область), що підтверджується підписами, штампами і печатками усіх учасників транспортного процесу (ПАТ «САН ІН БЕВ Україна», ІП «Ретал Україна», ТОВ «Нова Плюс», ФОП ОСОБА_2 ), які не є пов`язаними або зацікавленими особами, що унеможливлює складання ТТН без фактичного здійснення перевезень.

2. Розрахунки за надані ФОП ОСОБА_2 у період з липня 2018 по вересень 2022 транспортні послуги здійснювалася ІП «Ретал Україна» у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на актуальний (відкритий) на момент оплати банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 , інформація про який зазначалася ним в Акті здачі-прийняття виконаних робіт.

У період з липня 2018 по вересень 2022 ІП «Ретал Україна» отримало від ФОП ОСОБА_2 транспортні послуги на загальну суму 3 904 790 грн. та здійснило оплату транспортних послуг на загальну суму 3 885 636,20 грн. на такі банківські рахунки ФОП ОСОБА_2 :

- п/р НОМЕР_32 в ПAT «ПриватБанк», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.03.2013 № 16-Т13 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_2 (з липня 2018 по серпень 2019);

- UA7010050 (з вересня 2019 по січень 2022);

- UA5014499 (з лютого по вересень 2022).

ІП «Ретал Україна» були надані для перевірки усі документи, що стосуються взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 , в тому числі і платіжні доручення на перерахування коштів у сумі 3 885 636,20 грн. в оплату за надані ФОП ОСОБА_2 транспортні послуги.

Отже, факт проведення розрахунків з ФОП ОСОБА_2 є документально підтвердженим і в акті перевірки не заперечується (див.стор.11 акта перевірки).

Перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_32 в ПAT «ПриватБанк», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.03.2013 № 16-Т13 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_2 , здійснювалося ІП «Ретал Україна» у періоді, охопленому попередньою перевіркою ІП «Ретал Україна», а також у період з липня 2018 по серпень 2019.

Факт закриття банком 09.08.2019 року поточного рахунку НОМЕР_32 в ПAT «Приват Банк», інформація про який зазначена у Договорі транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом від 15.03.2013 № 16-Т13 між ІП «Ретал Україна» і ФОП ОСОБА_2 , не має юридичного значення для цілей підтвердження реальності надання транспортних послуг автоперевізником ФОП ОСОБА_2 та проведення розрахунків за них замовником ІП «Ретал Україна».

На момент укладення договору № 16-Т13 від 15.03.2013 року зазначений рахунок в АТ «Приват Банк» існував і використовувався сторонами для взаєморозрахунків. Діюче законодавство з одного боку не забороняє суб`єкту господарювання мати кілька рахунків у різних банках, з іншого не передбачає обов`язкового внесення змін до діючого договору при зміні контрагентом рахунку. Якщо сторони обізнані про це і цей факт не викликає у них заперечень ні що не заважає їм продовжувати господарські взаємовідносини .

3. Інформація в акті перевірки про подання ФОП ОСОБА_2 податкової звітності з IP адрес 192.168.1.253, НОМЕР_33 , з яких подавалася звітність по ІП «Ретал Україна», ФОП ОСОБА_3 , не відповідає дійсності (є вигадкою перевіряючих), зокрема, відносно ІП «Ретал Україна».

Фактично у період з 01.07.2018 по 30.09.2022 ІП «Ретал Україна» користувалося статичними ІР адресами, отриманими від надавачів послуг доступу до мережі інтернет, а саме:

- від ПАТ «ДАТАГРУП» на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг № НК.1813/2011 від 12.09.2011 року: ІР адреси НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , що підтверджується листом ПАТ «ДАТАГРУП» № 6094 від 27.04.2023,

- від АТ «УКРТЕЛЕКОМ» на підставі договору № 3437 від 18.06.2018 року: ІР адреси НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , що підтверджується листом АТ «УКРТЕЛЕКОМ» б/н від 01.05.2023.

Отже, IP адреса 40.69.207.198 інтернет-провайдерами в користування ІП Ретал Україна не надавалася. IP адреса 92.168.1.253 це зарезервована адреса для використання у приватних мережах. Тобто, ця адреса не може використовуватися для ідентифікацій комп`ютерів у глобальній мережі Інтернет.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували вищезазначені твердження і докази.

Щодо завищення витрат на суму амортизації дисконту, заниження фінансового результату до оподаткування та об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на 120 889 999 грн.

Висновок в акті перевірки про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування та об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на 120 889 999 грн. став наслідком встановлення контролюючим органом завищення показника по рядку 2270 «Інші витрати» у Звіті про фінансові результати за 2018 рік на суму 120 889 999 грн. (Дт 977 Кт 3772, Дт 793 -Кт 977), що відповідає сумі нарахованої у бухгалтерському обліку амортизації дисконту, який виник при оцінці за теперішньою вартістю (дисконтуванні) кредиторських заборгованостей ІП «Ретал Україна» за двома договорами, укладеними з нерезидентом «Ретал Індастріз Лімітед» (Кіпр), а саме:

- Ліцензійним договором № 3 від 01.01.2013 року, кредиторська заборгованість по сплаті винагороди (роялті) у розмірі 3 796 000 євро (станом на 31.12.2016 - 99 542 998 грн., станом на 01.07.2018 - 116 036 124,20 грн., станом на 30.09.2022 - 134 989 935,60 грн.);

- Договором комерційного посередництва №5-01/09 від 05.01.2009 року, кредиторська заборгованість по сплаті агентської винагороди у розмірі 2 147 070 доларів США (станом на 31.12.2016 - 51 531 112 грн. (довідково), станом на 01.07.2018 - 56 229 981,23 грн., станом на 31.12.2018 0 (кредиторська заборгованість відсутня, погашено повністю у жовтні 2018).

Зазначений висновок обґрунтовується відповідачем наступним:

Відповідач стверджує, що позивачем в порушення п. 44.2, ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134 ст. 134 Податкового кодексу України, вимог п. 5, 6, 7, 27, 29 П(С)БО 16 «Витрати», вимог п.4, 8, 10, 12 П(С)БО 11 «Зобов`язання», п. 10 ПСС)БО 12 «Фінансові інвестиції», п. 30 П(С)БО № 13 «Фінансові інструменти», завищено показник по рядку 2270 «Інші витрати» у Звіті про фінансові результати за 2018 рік у сумі 120 889 999 грн., у результаті віднесення до їх складу амортизації дисконту, що виникла при оцінці за теперішньою вартістю поточних зобов`язань.

Згідно з п.6 П(С)БО 11 зобов`язання поділяються на довгострокові та поточні. Пунктом 4 П(С)БО 11 визначено, що поточні зобов`язання - це зобов`язання, які будуть погашені протягом операційного циклу підприємства a6o повинні бути погашені протягом дванадцяти місяців починаючи з дати балансу.

Відповідно до п.12 П(С)БО 11 поточні зобов`язання відображаються в балансі за сумою погашення.

Сума погашення - це недисконтована сума грошових коштів або їх еквівалентів, яка, як очікуються, буде сплачена для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства.

У свою чергу, дисконтуванню на дату балансу підлягають лише довгострокові грошові зобов`язання, за якими передбачаються майбутні платежі i тільки на той строк, що залишився до погашення (за умовами договору).

Довгострокові зобов`язання - це всі зобов`язання, які не с поточними (п.4 П(С)БО 11).

Згідно з пунктом 10 П(С)БО № 11 довгострокові зобов`язання, на які нараховуються відсотки, відображаються в балансі за пx теперішньою вартістю. Визначення теперішньої вартості залежить від умов та виду зобов`язання.

Відповідно до абзацу 10 пункту 4 П(С)БО №11 теперішня вартість - дисконтована сума майбутніх платежів (за вирахуванням суми очікуваного відшкодування), яка, як очікуються, буде необхідна для погашення зобов`язання в процесі звичайної діяльності підприємства.

Пунктом 8 П(С)БО 11 передбачено, що зобов`язання, на яке нараховуються відсотки та яке підлягає погашенню протягом дванадцяти місяців з дати балансу, слід розглядати як довгострокове зобов`язання, якщо первісний термін погашення був більше ніж дванадцять місяців та до затвердження фінансової звітності існує угода про переоформлення цього зобов`язання на довгострокове.

Отже, для визнання заборгованості, за якою строк погашення на дату балансу складає менше дванадцяти місяців, довгостроковою, обов`язковою визнана сукупність двох умов: первісний строк погашення такої заборгованості був більшим, ніж 12 місяців, та до затвердження фінансової звітності існує угода про пролонгацію (переоформлення) такої угоди на строк понад 12 місяців.

Позиція відповідача зводиться до того, що оскільки за його думкою зобов`язання за Ліцензійним договором № 3 від 01.01.2013 року та Договором комерційного посередництва №5-01/09 від 05.01.2009 року є поточними то вони не повинні були дисконтуватися і відповідно позивач не має права віднести суму дисконту до витрат.

Поряд з цим, відповідач жодним чином не спростував наступних тверджень і доказів позивача.

Дисконтування кредиторських заборгованостей за Ліцензійним договором № 3 від 01.01.2013 року та Договором комерційного посередництва №5-01/09 від 05.01.2009 року фактично проведено не позивачем самостійно, а контролюючим органом в особі ГУ ДПС у м. Києві за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2018 р. (Акт перевірки від 11.12.2018 року № 753/26-15-14-01-01/30729718).

В акті перевірки від 11.12.2018 (на стор. 8) контролюючим органом в особі ГУ ДПС у м. Києві зазначено наступне: «Виходячи з вищевикладеного, ІП «РЕТАЛ УКРАЇНА» не визначило та не відобразило фінансовий дохід від дисконтування кредиторської заборгованості в момент виникнення заборгованості за 2016 рік на загальну суму 120 889 999 грн (41 235 365 + 79 654 634), та не здійснювало амортизацію дисконту». «Таким чином, на порушення п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями встановлено заниження показника у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 всього у сумі 120 889 999 грн, в т.ч.: за 2016 рік у розмірі 120 889 999 грн»

На підставі акту перевірки від 11.12.2018 ГУ ДПС у м. Києві було прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 20.12.2018:

- № (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 117 586 466 грн.;

- № (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток іноземних підприємств на загальну суму 705 545 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями 564 436 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 141 109 грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення є узгодженими. Донарахована сума грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 705 545 грн. згідно з ППР № сплачена позивачем до бюджету повністю та своєчасно, що не заперечується в акті перевірки. Зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 117 586 466 грн. згідно з ППР № враховано позивачем у податковій звітності з податку на прибуток за 2018 рік у встановленому порядку (шляхом врахування у рядку 3.2.4 додатку РІ).

Крім того, право позивача на відображення у складі витрат за 2018 рік та врахування у податковому обліку амортизації дисконту у розмірі 120 889 999 грн. закріплено в акті попередньої перевірки від 11.12.2018 року (на сторінці 8): «За результатами діяльності за 2018 рік ІП «РЕТАЛ Україна» має право віднести до складу «Інші витрати» рядок 2270 Звіту про фінансові результати та до Декларації з податку на прибуток за 2018 рік фінансові витрати (амортизація дисконту) по договорам №5-01/09 від 05.01.2009 та №3 від 01.01.2013року в сумі 120 889 999 грн. відповідно до вищенаведеного розрахунку.»

Щодо порушень з екологічного податку

В акті перевірки зазначено про встановлення порушення п.250.2 ст.250 ПКУ в частині неподання Податкової декларації екологічного податку за 1 квартал 2022 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач жодним чином не прокоментував посилання позивача на підпункт 69.16 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ у редакції, що діяла з 05.04.2022 року та залишалася чинною на дату подання заперечень до акту перевірки (тобто, станом 03.05.2023 р.) відповідно до якого тимчасово, з 1 січня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, не нараховується та не сплачується екологічний податок платниками цього податку, зареєстрованими (взятими на облік) за місцем розміщення стаціонарних джерел забруднення.

Лише у запереченні відповідач зазначив, що на його думку, оскільки в підпункті 69.16 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ йде мова лише про не нарахування та несплату податку то це не звільняє позивача від подання звітності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст.6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 4 ПК України визначені основні засади податкового законодавства України, якими, зокрема, передбачена презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до ст.19 Конституції України та ст.21 ПК України посадові особи органів державної податкової служби зобов`язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем доведені позовні вимоги у повному обсязі належними та допустимими доказами.

Нормами ч. 1, 2 ст. 73, ч. 2 ст. 74 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилась процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Остаточне рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги було отримане Позивачем 08 серпня 2023 року, тому строк оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень пропущений Позивачем не був.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ТТН та Акти здачі-прийняття виконаних робіт по ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 4 957 650 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи, складені з дотриманням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, містять достатні дані про зміст, обсяг господарських операцій та їх учасників, мають юридичну силу, доказову значимість, підтверджують реальність здійснення таких операцій, а відтак ІП «Ретал Україна» цілком правомірно, достовірно і правильно сформовано дані бухгалтерського і податкового обліку за такими господарськими операціями на суму 4 957 650 грн.

Недоліки в заповненні ТТН не можуть свідчити про відсутність самого факту перевезення вантажів. (постанова КАС ВС від 5 січня 2021 року у справі № 820/1124/17).

Можливі порушення податкового законодавства з боку автоперевізників ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про наявність таких порушень з боку ІП «Ретал Україна». Така позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 12.06.2018 року по справі №802/1155/17-а.

Визнання відповідачем проведених у період з 01.07.2018 р. по 30.09.2022 р. господарських операцій між позивачем та автоперевізниками ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 17 295 990 грн. частково реальними (на суму 12 338 340 грн.), а частково нереальними (на суму 4 957 650 грн.) не має логічного підґрунтя, враховуючи що реальні та нібито нереальні операції (перевезення) здебільшого проводилися в один і той же період (місяць). При цьому єдине обґрунтування таких дій перевіряючих, зазначене в акті перевірки це встановлення дефектності актів приймання-передачі транспортних послуг. При цьому акт перевірки не містить належних доказів і підтверджень такої дефектності в розрізі кожного невизнаного акту приймання-передачі транспортних послуг.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПКУ.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Здійснення господарської діяльності автоперевізниками ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 не може мати податкових наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним з особливостями господарювання контрагента.

Платник податків має з`ясовувати обставини лише тих операцій, у вчиненні яких він безпосередньо бере участь. Поширення обов`язків платника податків на контроль за дотриманням норм податкового законодавства під час вчинення дій третіми особами суперечить нормам ПКУ. Це є виключною прерогативою контролюючих органів. Платник податків, на відміну від контролюючого органу, не має технічної та процесуальної можливості перевіряти фінансову дисципліну контрагентів, а отже не може нести відповідальність за процеси, на які об`єктивно не може вплинути. Лише податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова КАС ВС від 19 лютого 2019 року по справі №П/811/217/17, адміністративне провадження №К/9901/38084/18).

Відомостями, що є обов`язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, є факт включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наявність статусу платника ПДВ (включення до Реєстру платників ПДВ) на час здійснення господарських операцій.

Виходячи з приписів ч.1, 2 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», відповідно до якої «якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні», у ІП «Ретал Україна» не було підстав для сумнівів щодо дієздатності автоперевізників ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 .

У постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі № 818/1249/17, суд зазначив, що «сумніви або припущення у будь-якому випадку не можуть бути доказами податкового правопорушення, прийнятним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що припущення відповідача про відсутність у контрагентів позивача необхідних кадрів та основних фондів, а також розсуд можливості виконання ними певних видів діяльності не є доказами в межах податкових правовідносин. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати ними (контрагентами) податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей.».

В постанові від 19 червня 2023 року (справа № 810/1577/17) Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, зазначив: «Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкової вигоди.

Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків, відсутність за місцезнаходження не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Лише сукупність обставин може свідчити на користь висновку про реальність або неможливість фактичного проведення господарських операцій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (провадження №11-200апп21) також підтвердила вже сформовану Верховним Судом правову позицію, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.»

Щодо певних дій чи бездіяльності контрагентів Позивача, які Відповідач також ставить в вину Позивачеві, суд бере до уваги наступний висновок Верховного Суду із Постанови від 19 червня 2023 року (справа № 810/1577/17): «Принцип індивідуальної відповідальності платника податків, також доктринально закріплений у судовій практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ у справі "Інтерсплав проти України" визначено, що платник податків не може відповідати за зловживання свого контрагента за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що такий платник був безпосередньо залучений до таких зловживань. Цей принцип закріплений також у статті 61 Конституції України, яка передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Господарські операції з придбання транспортних послуг на платній основі у зазначених автоперевізників-ФОП спричинили реальні зміни в майновому стані ІП «Ретал Україна», що є достатнім підтвердженням реальності таких господарських операцій та юридичної сили первинних документів, складених під час проведення таких господарських операцій, а тому ІП «Ретал Україна» правомірно відобразило зазначені операції у бухгалтерському обліку (Дт 93 Кт 631, Дт 631 Кт 311) та фінансовій звітності на підставі юридично значимих первинних документів, дотримуючись при цьому вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (затв. Наказом МФУ від 30.11.1999р. №291) та національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, за таких обставин платіжні доручення на оплату вартості придбаних транспортних послуг у автоперевізників ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 є самостійними доказами реальності господарських операцій ІП «Ретал Україна» з такими автоперевізниками.

Не визнаючи реальність господарських операцій між ІП «Ретал Україна» і автоперевізниками ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 на загальну суму 4 957 650 грн., але погоджуючись при цьому з реальністю отримання ІП «Ретал Україна» транспортних послуг на загальну суму 4 957 650 грн., контролюючий орган дійшов неправомірного висновку про те, що зазначені транспортні послуги були отримані ІП «Ретал Україна» від третіх (невстановлених) осіб на безоплатній основі, та, як наслідок, збільшив за результатами перевірки суму доходу ІП «Ретал Україна» за період з 01.07.2018 по 30.09.2022 на 4957650 грн.

Висновок в акті перевірки про заниження суми доходу та, як наслідок, фінансового результату до оподаткування за період з 01.07.2018 по 30.09.2022 на 4 957 650 грн. зроблено контролюючим органом з посиланням на норми бухгалтерського законодавства, які нібито порушені ІП «Ретал Україна», а саме: ст. 1, 3, 4, 5, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996, ст. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995 №88, п. 5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», п. 5, 7 П(С)БО 15 «Дохід».

Але статті 1, 3, 4, 5, 9 Закону України від 16.07.1999 № 996 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 1, 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995 № 88 не визначають порядок формування показників бухгалтерського обліку та фінансової звітності (в т.ч. доходу), а тому в принципі не можуть бути порушені ІП «Ретал Україна» при формуванні показника будь-якого виду доходу.

Пункт 5 НП(С)БО 15 «Дохід» стосується загальних правил визнання доходу. У пункті 7 НП(С)БО 15 «Дохід» йдеться про класифікацію визнаних доходів за групами (дохід (виручка) від реалізації, чистий дохід від реалізації, фінансові доходи, інші операційні доходи, інші доходи,) і при цьому не зазначено про необхідність визнання доходу (зокрема, іншого операційного доходу, про заниження якого зазначено на стор.48 акта перевірки) у сумі фактично понесених витрат на придбання послуг: «До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.»

У пункті 5 НП(С)БО 11 «Зобов`язання» зазначено, що «Зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.»

Однак у періоді, охопленому перевіркою, ІП «Ретал Україна» не мало зобов`язань у сумі 4 957 650 грн, які б не підлягали погашенню. Навпаки, ІП «Ретал Україна» мало зобов`язання (кредиторську заборгованість за фактично придбані транспортні послуги від автоперевізників ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 у сумі 4 957 650 грн.), які підлягали погашенню і фактично були погашені грошовими коштами.

Відповідач з посиланням на Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», П(С)БО 12 «Фінансові інвестиції», П(С)БО 13 «Фінансові інструменти» приходить до висновку, що зобов`язання Позивача за двома договорами, укладеними з нерезидентом «Ретал Індастріз Лімітед» (Кіпр) є поточними, а тому Позивач нібито з порушенням вказаних вимог ПСБО провів дисконтування кредиторських заборгованостей згідно ліцензійного договору № 3 від 01.01.2013 р. (з наступними додатковими угодами) та договору комерційного посередництва № 5-01/09 від 05.01.2009 р. та як наслідок нібито неправомірно завищив показник по рядку 2270 «Інші витрати» у звіті про фінансові результати за 2018 рік у сумі 120 889 999 грн, у результаті їх віднесення до складу амортизації дисконту. При цьому Відповідач жодним чином не спростував того факту, що 11 грудня 2018 року при складанні акту перевіри Позивача Головне управління ДФС у місті Києві з посиланням та ті самі норми П(С)БО дійшло висновку, що зобов`язання Позивача за вищевказаними договорами є довгостроковими і фактично змусило Позивача відобразити фінансовий дохід від дисконтування кредиторської заборгованості на загальну суму 120889999 грн., в результаті чого Позивачеві було зменшене від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за I півріччя 2018 на суму 117 586 466 грн (податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2018 та донарахована сума грошових зобов`язань з податку на прибуток у розмірі 705 545 грн. (з них податкове зобов`язання у сумі 564 436 грн та штрафні (фінансові) санкції у сумі 141 109 грн) (податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2018.

При цьому Відповідач жодним чином не обґрунтовує ні в акті, ні у відзиві на позов протиправність дій позивача щодо віднесення до складу витрат суми 120 889 999 грн, вказуючи на нібито порушення п. 5, 6, 7, 27, 29 ПСБО 16 «Витрати», в чому саме виявились порушення цих положень ПСБО 16 «Витрати» відповідачем взагалі необґрунтовано. У той же час донарахування доходу в результаті дисконтування вищенаведеної кредиторської заборгованості здійснено відповідно до рішення органу владних повноважень, яке не було визнане протиправним і не було скасоване. Навпаки, про узгодженість податкового повідомлення-рішення № від 20.12.2018 зазначено і в акті поточної перевірки № 683/Ж5/31-00-07-01-01-20/30729718 від 18.04.2023 року (стор. 56 Акту). Отже, відповідач не надав доказів визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 20.12.2018 та № від 20.12.2018.

Судом встановлено, що нарахування ІП «Ретал Україна» в регістрах бухгалтерського обліку амортизації дисконту у розмірі 120 889 999 грн. (Дт 977 Кт 3772) є другим етапом процедури дисконтування кредиторських заборгованостей ІП «Ретал Україна» за Ліцензійним договором № 3 від 01.01.2013 та Договором комерційного посередництва №5-01/09 від 05.01.2009 р. Першим етапом процедури дисконтування було нарахування контролюючим органом (ГУ ДПС у м. Києві) в акті перевірки від 11.12.2018 дисконту у розмірі 120 889 999 грн. за 2016 рік.

Загальний фінансовий результат процедури дисконтування будь-яких зобов`язань завжди має дорівнювати нулю, тобто, сума доходу (дисконт) = сумі витрат (амортизація дисконту), чого не відбудеться у разі зменшення контролюючим органом (Центральним МУ ДПС по роботі з ВПП) за результатами перевірки показника по рядку 2270 «Інші витрати» у Звіті про фінансові результати за 2018 рік на суму 120 889 999 грн. в умовах збереження (тобто, визнання правомірно нарахованим в акті перевірки від 11.12.2018) доходу в розмірі дисконту (120 889 999 грн.).

Суд приходить до висновку, що ключове значення для правильного вирішення даного спору має принцип (правової) визначеності. Так, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 06 квітня 2023 року (справа № 260/3564/22) зазначив: «У своїх рішеннях Конституційний Суд України постійно наголошує на тому, що ключовим у питанні розуміння гарантованого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Отже, державні установи повинні бути послідовними щодо прийнятих ними нормативних актів, а також дотримуватися розумної рівноваги між передбачуваністю (довірою, законними очікуваннями, впевненістю) особи і тими інтересами, заради забезпечення яких у регулювання вносяться зміни. Повага до такої впевненості, як зазначав Європейський суд з прав людини, має бути мірою правового захисту у внутрішньому праві проти свавільного втручання державних органів у гарантовані права (пункт 156 Рішення у справі "Kopecky проти Словаччини" від 28 вересня 2004 року, заява № 44912/98).»

Таким чином, суд дійшов висновку, що Позивач, діючи добросовісно, правомірно, на виконання приписів контролюючого органу, провів дисконтування кредиторських заборгованостей згідно ліцензійного договору № 3 від 01.01.2013 р. (з наступними додатковими угодами) та договору комерційного посередництва № 5-01/09 від 05.01.2009 р. і, відповідно, правомірно відніс до складу витрат суму 120 889 999 грн.

Підпунктом 69.16 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ у редакції, що діяла з 05.04.2022 року та залишалася чинною на дату подання заперечень до акту перевірки (тобто, станом 03.05.2023) було встановлено наступне: « 69.16. Тимчасово, з 1 січня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, не нараховується та не сплачується екологічний податок платниками цього податку, зареєстрованими (взятими на облік) за місцем розміщення стаціонарних джерел забруднення, за утворення радіоактивних відходів та тимчасове зберігання радіоактивних відходів на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.»

Постановою КМУ від 06.12.2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі Постанова № 1364) затверджено форму Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Постановою № 1364 також передбачено, що безпосередньо перелік територій затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за цією формою. В свою чергу Мінреінтеграції наказом від 22.12.2022 р. № 309 було затверджено зазначений перелік (далі Перелік № 309).

Згідно з Переліком № 309 (в усіх редакціях, що діяли з моменту його затвердження і в останній редакції, що діє з 15.05.2023) всю територія міста Києва (код території UA0093317) включено до підрозділу 2. "Території активних бойових дій" (п.2.11) розділу I. "Території, на яких ведуться (велися) бойові дії" Переліку № 309.

Враховуючи вищевикладене, ІП «Ретал Україна» не мало обов`язку нараховувати і сплачувати, а значить і подавати відповідну звітність, у 2022 році (зокрема, у охопленому перевіркою періоді з січня по вересень 2022 року) екологічний податок за всі обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, розташованими за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 7-Б (Святошинський район м. Києва) відповідно до п. 69.16 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ.

Суд не погоджується із твердженням Відповідача, що підпунктом 69.16 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України передбачено лише звільнення від нарахування та сплати екологічного податку і при цьому не передбачено звільнення від подання звітності з цього податку, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 249.1 ст. 249 Податкового кодексу України, - суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

Згідно з положеннями 250.1 та 250.2 ст.250 Податкового кодексу України, - «Порядок подання податкової звітності та сплати податку» Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Форму податкової декларації з екологічного податку затверджено наказом Міністерства фінансів України № 715 від 17.08.2015 року, яка у розділі 4 передбачає зазначення платником податку свого податкового зобов`язання.

Системний аналіз вищенаведених правових норм дозволяє зробити висновок, що подання податкової звітності (податкової декларації з екологічного податку) є невід`ємною складовою процедури нарахування екологічного податку і тягне за собою беззаперечне зобов`язання зі сплати такого податку, тоді як законодавець звільнив платника податків як від обов`язку нараховувати так і сплачувати екологічний податок.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України до судових витрат належить судовий збір. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 26840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 47204761.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18.05.2023 року № 953/Ж10/31-00-07-01-03-25 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів (код платежу 11020300), на суму 27 409 040 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 22 535 781 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 4 873 259 грн.) та від 18.05.2023 року № 945/Ж10/31-00-07-01-03-25 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за платежем 19010100 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» у розмірі 340 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Іноземного підприємства «РЕТАЛ УКРАЇНА» () судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.