Справа № 620/14304/23
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Чернігів Справа № 620/14304/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності відповідача по не нарахуванню та невиплаті доплати до пенсійного забезпечення позивача в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб протиправною та зобов`язання відповідача провести перерахунок, нарахування та виплату доплати до пенсії позивача в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.06.2023 на час навчання сина позивача - ОСОБА_2 в учбових закладах за денною формою навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення прав позивача, та як наслідок протиправної невиплати до пенсійного забезпечення доплати в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, в зв`язку з навчанням сина позивача у вищому навчальному закладі на денній формі навчання.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю та зазначає, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі Закон № 2262-ХІІ). Відповідно до пункту «а» статті 16 Закону № 2262-ХІІ надбавка до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується, зокрема, непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. Відповідно до пункту «а» статті 30 Закону № 2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які не досягли 18 років. Отже, провести перерахунок, нарахування та виплату доплати до пенсії позивача в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.06.2023 на час навчання сина позивача - ОСОБА_2 в учбових закладах за денною формою навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років немає законних підстав.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

15.08.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просить поновити йому виплату доплати до пенсії в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.06.2023 до 18.05.2028, до якої додав копію наказу №366-с/ВС від 09.08.2023 з додатком Національного університету «Чернігівська політехніка» про зарахування сина позивача ОСОБА_2 на денну форму навчання на 5 (п`яти) аркушах (а.с.4-5).

Листом від 11.09.2023 відповідач повідомив, що відповідно до пункту «а» статті 16 Закону № 2262-ХІІ надбавка до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується, зокрема, непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. Відповідно до пункту «а» статті 30 Закону № 2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, які не досягли 18 років. Отже, поновити позивачу надбавку до пенсії на непрацездатного члена сім`ї немає законних підстав (а.с.6-7).

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем позивачу нараховувалась та виплачувалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області надбавка до пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в зв`язку з тим, що останній є непрацюючим пенсіонером, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, однак в зв`язку з досягненням сином позивача 18 років спірна доплата з червня 2023 року не нараховується та не виплачується.

Відповідно до пункту «а» статті 16 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: а) надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Згідно з пунктом «а» статті 30 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які не досягли 18 років.

При цьому абзацом третім пункту «д» статті 30 вказаного Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання доплати до пенсії в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з відповідною заявою, до якої додав копію наказу №366-с/ВС від 09.08.2023 з додатком Національного університету «Чернігівська політехніка» про зарахування сина позивача ОСОБА_2 на денну форму навчання на 5 (п`яти) аркушах (а.с.4-5).

Тобто саме з 09.08.2023 у позивача виникло право на отримання доплати до пенсії в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання ефективного способу захисту неодноразово розглядалось Європейським судом з прав людини, який, зокрема у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати доплати до пенсії позивача в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб; зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивача в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 09.08.2023 на час навчання сина - ОСОБА_2 в учбових закладах за денною формою навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату спірної доплати до пенсії з 01.06.2023, то останні задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не нарахування та невиплати доплати до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 09.08.2023 на час навчання сина - ОСОБА_2 в учбових закладах за денною формою навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Повне судове рішення складено 27.11.2023.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО