Справа № 759/6763/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/6763/23 Суддя (судді) першої інстанції: Твердохліб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 04.10.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), інспектора з паркування Віняр Руслана Мироновича про визнання дій протиправними та скасування постанови, стягнення упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до суду, в якому просять:

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії 1КІ № від 28.02.2023 про накладення адміністративного стягнення на позивача по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП;

- визнати протиправними дії відповідача у вигляді евакуації транспортного засобу OPEL д.н.з. НОМЕР_1 та стягнути кошти в сумі 1 929,40 грн, які були сплачені внаслідок протиправних дій інспектора з паркування;

- стягнути упущену вигоду та моральну шкоду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням прав позивача та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, позивач зазначив, що його автомобіль не заважав дорожньому руху та іншим його учасникам.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначає про надання усіх необхідних доказів на підтвердження виявленого правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення 1КІ № від 28.02.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнуто з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 кошти сплачені у межах справи про адміністративне правопорушення 1КІ № від 28.02.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 1 929,40 грн за евакуацію автомобіля «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 536,80 грн. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Вказує, що матеріали справи містять усі необхідні докази на підтвердження виявленого правопорушення та правомірності винесеної постанови.

Позивачами подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.02.2023 постановою головного інспектора з паркування Віняра Р.М. відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 680,00 грн. Встановлено, що о 10:05 год. на вул. Б. Хмельницького, 38 у м. Києві, транспортний засіб автомобіль «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинений ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9, и) ПДР України (а.с. 26).

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.02.2023 головного інспектора з паркування Віняром Р.М. відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу автомобіля «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_1 та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою м. Київ, вул. Наб.-Лугова, 4 у зв`язку з порушенням ч. 3 ст. 265-4 КУпАП (а.с. 57).

28.02.2023 ОСОБА_1 звернулась з заявою про повернення транспортного засобу автомобіля «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_1 та згідно розписки 28.02.2023 автомобіль повернуто (а.с. 58).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивачі за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що жодні наявні в матеріалах справи докази не обґрунтовують дії інспектора з паркування, внаслідок яких право позивачів на мирне володіння своїм транспортним засобом було порушено та ними понесені необґрунтовані витрати.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху - зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно п. 1.10 ПДР України, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (вивантаження) вантажу, виконання вимог ПДР (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Нормами ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за наступні порушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у відповідача відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень додав копії фото фіксації, з яких вбачається, що транспортний засіб дійсно був припаркований в положенні, відстань до виїзду з прилеглої території якого складала менше 10м, та розташований таким чином на проїзній частині дороги, що створювало перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху іншим транспортним засобам, що рухались проїзною частиною дороги, а тому матеріали справи містять достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин на яких ґрунтується притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими доводами відповідача. Так з матеріалів фотофіксації правопорушення, а також з доводів відзиву вбачається, що транспортний засіб позивача розташовано впритул до виїзду з прилеглої території (а.с. 59-63).

Дана обставина є очевидною з огляду на зафіксовані за допомогою фотозйомки заміри, відсутність заперечень позивача щодо самого місця зупинки автомобіля.

Доказів того, що вказана територія призначена та використовується для паркування транспортних засобів матеріали справи не містять.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Колегія суддів дійшла до висновку, що матеріали вказаної адміністративної справи містять належні докази для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині протиправності дій головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняр Р.М. щодо тимчасового затримання та евакуації автомобіля марки «ОРЕL», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Так, за приписами ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, зокрема ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду (п.п. з) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимоги позивачів про скасування постанови серії 1КІ № від 28.02.2023 по справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу вказаного правопорушення.

Враховуючи те, що судом не встановлено факту протиправної поведінки відповідача, та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачу шкодою, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди.

При цьому, тимчасове затримання транспортного засобу інспектор з паркування здійснив правомірно, керуючись ст. 265-4 КУпАП, а тому протиправність дій інспектора з паркування відсутня.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень.

Беручи до уваги з`ясовані обставини у своїй сукупності з матеріалами справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна