Справа № 400/11490/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/11490/23

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Лук`янчук О.В., розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

На зазначене рішення суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року була залишена без руху з підстави неповної сплати судового збору.

14.11.2023 року на виконання вимог ухвали суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій, скаржник висловлює незгоду з розміром судового збору, визначеного у ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року та просить відкрити апеляційне провадження з огляду на сплату судового збору у розмірі 1610,40 грн. за одну вимогу немайнового характеру.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року у справі №400/11490/23, колегія суддів уважає за необхідне зазначити про таке.

За змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

У відповідності до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, судовий збір (сourt fees) - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

Частинами другою, третьою статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору у належному розмірі є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Так, з матеріалів справи слідує, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року у справі №400/11490/23 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України, надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази доплати судового збору у розмірі 11272,80 грн.

Як вбачається зі змісту ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року, апеляційний суд залишаючи без руху апеляційну скаргу відповідача виходив з того, що скаржником до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору у розмірі 11272,80 грн., оскільки у цій справі позивачем в позовній заяві заявлено сім вимог немайнового характеру.

Водночас, у поданій Військовою частиною НОМЕР_1 заяві про усунення недоліків апеляційної скарги скаржник висловив незгоду з розміром судового збору, визначеним в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 року, у зв`язку із тим, що позивачем, як він вважає, заявлено одну основну вимогу та декілька похідних.

При цьому, скаржник просить суд апеляційної інстанції врахувати висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, від 05 червня 2020 року у справі №280/5161/19 року, від 05 лютого 2021 року у справі № 400/2863/19, від 21 липня 2021 року у справі №120/7162/20-а, згідно із яким вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд зазначає, що право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено частиною першою статті 21 КАС України.

Крім того, згідно із частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зі змісту вищенаведених процесуальних норм слідує, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України).

В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога - це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття «основна позовна вимога».

Правильне розмежування вимог, які містяться у позовній заяві, на основні та похідні, дозволяє позивачу однозначно визначати суд, який відповідатиме такому критерію як «суд, встановлений законом» і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі.

Тобто, кваліфікація позовної вимоги як похідної має безпосереднє значення для урегулювання порядку вирішення двох процедурних питань: розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог з метою розгляду та вирішення декількох заявлених вимог в одному провадженні.

Таким чином, правильне застосування вказаного критерію дозволяє уникати позивачем помилок при визначенні суду, який відповідатиме поняттю «суд, встановлений законом» і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі, насамперед, з метою процесуальної економії.

Натомість, щодо вирішення питання правильного розрахунку судового збору, який підлягає сплаті за звернення з позовною заявою, критерії «основна» та «похідна» вимоги не можуть бути застосовані у вищезазначеному контексті. При визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають насамперед правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута.

Зазначений правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 06.09.2023 року по справі №140/6803/22.

Як слідує зі змісту позовної заяви у даній справі, в якості підстави звернення до суду, суті заявлених вимог, та обставин, якими обґрунтовуються вимоги ОСОБА_1 зазначив про неправильне нарахування грошового забезпечення за період з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року, а саме посадового окладу та окладу за військовим званням, та як наслідок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня календарного року.

На цій підставі та з урахуванням правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2023 року у справі №140/6803/22, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань є похідними до позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму встановленого станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, оскільки саме визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням впливає на розмір відповідних виплат, у зв`язку з чим вказані вимоги є однією вимогою.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги щодо виготовлення та направлення нового грошового атестату та нової довідки про щомісячні додаткові види грошового забепечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення є окремими основними позовними вимогами.

Відтак, розрахунок ставки судового збору має здійснюватися з урахуванням того, що ОСОБА_1 заявлено три немайнові позовні вимоги.

Згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням зазначеного, апелянт повинен надати докази сплати судового збору за три вимоги немайнового характеру у розмірі 4831,20 грн ((1073,60 х 150%) х 3).

В свою чергу, з урахуванням оплати судового збору у розмірі 1610,40 грн, суд вважає за можливе продовжити скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для доплати судового збору за у розмірі 3220,80 грн (4831,20-1610,40).

Крім того, заявник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань, оскільки усі фінансові ресурси Міністерства оборони України спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів Збройних Сил України в ході виконання завдань за призначенням.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Виключний перелік осіб, що мають право на звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, у зв`язку з не наданням доказів фінансової неможливості скаржника сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у відстроченні сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

Керуючись ст.121 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання про судовий збір після ухвалення рішення по суті.

Надати додатковий строк на усунення недоліків апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року по справі №400/11490/23.

Недоліки апеляційної скарги мають бути усунені протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про надання додаткового строку.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Лук`янчук