Справа № 480/7834/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 р.Справа № 480/7834/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2023, суддя С.В. Воловик, повний текст складено 02.02.23 по справі № 480/7834/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, військова частина), в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не винесення наказів про нарахування та виплату позивачу починаючи з 24.02.2022 по час дії постанови додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022; визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в сумі 100 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100000 грн щомісячно починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022; визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в сумі 100 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 01.07.2022 по день прийняття рішення судом; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100 000, 00 грн. щомісячно починаючи з 01.07.2022 по день прийняття рішення судом.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.3023 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідач на власний розсуд здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу відповідно до Постанови № 168, та жодним чином не обґрунтовує чим зумовлений саме той розмір спірної виплати, який було нараховано позивачу у спірний період. Вважає, що невиконання ВЧ НОМЕР_1 положень Постанови №168 підтверджується тим фактом, що у березні 2022 року розмір додаткової винагороди позивача склав 100000,00 грн, а у квітні 2022 року лише 46333,33 грн, однак вказану обставину судом першої інстанції було залишено поза увагою. Також вказав, що відсутність у відповідача бойових наказів та розпоряджень, журналів бойових дій, журналів ведення оперативної обстановки у ВЧ НОМЕР_1 свідчить про невиконання ВЧ НОМЕР_1 доручень, що містить телеграма Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022, якою, серед іншого, наказано командиру військової частини затвердити окремий порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців підпорядкованих військових частин у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів.

На думку апелянта відсутність у відповідача обліку участі кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань є порушенням наказу Міністерства оборони України від 06.10.2020 року № 363, яким затверджено Інструкцію з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, зі змісту якої слідує, що у ВЧ НОМЕР_1 журнал бойових дій повинен був вестись з 24.02.2022 і по сьогоднішній день, враховуючи оголошення Президентом України військового стану. Разом з цим, суд першої інстанції, незважаючи на порушення відповідачем вказаного наказу, взяв до уваги відсутність задокументованого обліку бойових завдань, не як обставину яка свідчить про наявність порушень саме з боку відповідача, а як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог.

Звернув увагу, що надання вищевказаних документів є обов`язком відповідача відповідно до вимог ст. 97 КАС України, однак суд першої інстанції проігнорував вказану норму та фактично переклав на позивача обов`язок доказування.

Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване. Зазначив, що позивачу виплачувалась додаткова винагорода до 100 тис. грн згідно з положеннями Постанови № 168, а саме пропорційно часу залучення його до заходів, пов`язаних із взяттям ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони або відсічі і стримування збройної агресії або перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), що підтверджується додатками до відзиву на позовну заяву та іншими матеріалами справи. Наголосив, що представник позивача з клопотанням до суду першої інстанції про зобов`язання відповідача надати роз`яснення механізму нарахування спірної виплати не звертався, адвокатських запитів в порядку ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до уповноважених органів не направляв, а отже механізм нарахування грошового забезпечення військовослужбовця був йому абсолютно зрозумілий, у зв`язку з чим застосування норм ст.72 КАС України є недоцільним.

Зауважив, що зміст Порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів, затвердженого Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022, передбачає можливість, а не обов`язковість, використання одного документу з переліку (бойового наказу (розпорядження), наказу (по стройовій частині), журналу бойових дій) для встановлення правомірності видання наказу про таку виплату додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови № 168.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проведеному в режимі відеоконференції, підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, проведеному в режимі відеоконференції, проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 .

Учасниками справи не заперечується, що відповідно до наказів командира у зв`язку з виконанням відповідних бойових розпоряджень ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода у таких періодах: 24.02.-15.04.2022, 02.05.2022, 05.05.2022, 09.05.2022, 12.05.2022, 14.05.2022, 04.06.2022, 22.06.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що в лютому 2022 року ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду в сумі 5 357, 14 грн, у березні 100 000, 00 грн, у квітні 46 333, 33 грн, у травні 30 000, 00 грн, у червні 30 000, 00 грн, у липні 30 000, 00 грн, у серпні 30 000, 00 грн, та у вересні 2022 року 41 666, 67 грн.

Вважаючи, що всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримує додаткову винагороду у розмірі 100 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по день винесення судового рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у інших періодах, ніж зазначив відповідач, позивач не надав, його доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 під час нарахування грошового забезпечення, суд визнав необґрунтованими. Отже, враховуючи недоведеність позивачем невідповідності дій військової частини під час нарахування і виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилом ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі, Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року № 259, затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в первісній редакції визначено, що на період дії воєнного стану (далі по тексту постанова КМ України № 168).

Положеннями абз.1 пункту 1 постанови КМ України № 168 9 в редакції на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)".

Аналіз наведених норм права дозволяє колегії суддів дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні було продовжено), військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

При цьому, у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

З наведеного вбачається, що сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Відповідно до п. 3 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Положеннями пунктів 5 та 6 телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

З наведеного слідує, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, наведеною у телеграмі МОУ від 07.03.2022 №248. При цьому достатньо одного з наведених документів, а не всієї сукупності вище перерахованих.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_2 за 2022 в лютому 2022 року ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду в сумі 5 357, 14 грн, у березні 100 000, 00 грн, у квітні 46 333, 33 грн, у травні 30 000, 00 грн, у червні 30 000, 00 грн, у липні 30 000, 00 грн, у серпні 30 000, 00 грн, та у вересні 2022 року 41 666, 67 грн.

Відповідно до рапорту командира мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 складеного на адресу командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був зарахований в список військової частини НОМЕР_1 та з 24.02.2022 по 15.04.2022 приймав безпосередню участь у обороні м. Суми згідно бойового наказу № 1 від 24.02.2022, у зв`язку з чим відповідно до Постанови № 168 набув право на нарахування та отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Щодо наявності підстав для виплати позивачу збільшеної грошової винагороди до 100000 грн відповідно до Постанови №168 у спірний період, колегія суддів зазначає таке.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з травня по вересень 2022 року позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30000 грн кожного місяця відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_1 . При цьому, у даній справі позивач не заперечує виплату йому додаткової грошової винагороди у розмірі 30000 грн, спірним є саме право на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди до 100000 грн, передбаченої Постановою №168.

Так, позивач наявність права на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн щомісячно обґрунтовував, у тому числі, наявністю Сумської області у Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач виконував і виконує обов`язки військової служби в районах населених пунктів Степанівка та Атинське Сумського району Сумської області, які відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.10.2022 № 248) не є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

З цього приводу слід також вказати, що застосована у п. 1 Постанови № 168 прив`язка до територій, на яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", стосується виключно вказаній у зазначеному пункті категорії публічних службовців - особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Натомість позивач як військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За інші періоди несення служби позивач отримує додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн.

Колегія суддів враховує, що позивач в позовній заяві та в апеляційній скарзі, викладаючи власну позицію та вказуючи на наявність у ОСОБА_1 законного права на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови № 168, посилається лише на те, що позивач є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , при цьому жодним чином не вказує коли саме останній брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та у яких періодах, та де саме позивач перебував безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.

Крім того, матеріали справи також не містять жодних доказів (рапорти, накази чи інше) щодо безпосередньої позивача у період з травня по вересень 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій.

Отже, за період з травня по листопад 2022 року (до дня звернення до суду з цим позовом) довідок командира військової частини, в якій проходив службу позивач, про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, до відповідача не надходило. При цьому, за змістом Постанови № 168 відсутність наказу суб`єкта владних повноважень про призначення додаткової винагороди у конкретній сумі унеможливлює проведення грошового платежу (ініціювання переказу коштів) на користь громадянина.

Наведене дає підстави стверджувати, що у відповідача не існувало правових підстав для виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди у період з травня по листопад 2022 року, виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

З огляду на викладене, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що ВЧ НОМЕР_1 було допущено протиправні дії щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 у період з травня по листопад 2022 року збільшеної додаткової грошової винагороди до 100000 грн, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає неприйнятними посилання апелянта на протиправність дій відповідача щодо невиконання ВЧ НОМЕР_1 положень телеграми Міністра оборони України № 248 від 07.03.2022, оскільки у даній справі спірним є наявність або відсутність у позивача права на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168, а не правомірність дій відповідача щодо ведення службової документації.

Крім того, враховуючи, що матеріали справи не містять будь-яких доказів (документального підтвердження) безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в з травня по листопад 2022 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо не видання відповідних наказів, на підставі яких здійснюється виплата збільшеної додаткової грошової винагороди, що зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що позивач у своїх вимогах просив захистити порушене право у період з 24.02.2022 по день ухвалення судового рішення, однак, враховуючи, що позовна заява була подана у листопаді 2022 року, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги, які стосуються періоду з грудня 2022 року по день ухвалення рішення, є такими, що заявлені на майбутнє, а тому не можуть бути розглянути судом.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач не має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою №168, за спірний період.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 480/7834/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 27.11.2023.