Справа № 620/13990/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/13990/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Державного спеціолізованого господарського Підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Державне спеціалізоване господарське Підприємство «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті постанови №033530 від 06.09.2023, якою до філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» () застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що під час здійснення перевірки відповідачем протиправно встановлено, що позивач є відповідальним за порушення законодавства «Про автомобільний транспорт». Вказує, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Однак позивач не є таким перевізником, а лише перевозить власну лісопродукцію з одного структурного підрозділу Підприємства до іншого за допомогою спеціалізованого транспортного засобу, для забезпечення власної господарської діяльності, тобто для власних потреб, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЮСА №490319 та копією тимчасової структури Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на 2022-2023 роки, затвердженої генеральним директором ДП «Ліси України». Крім того, вказує, що керував автомобілем штатний водій, що підтверджується витягом з наказу про зарахування у штат Філії №1 К від 30.12.2022, передбаченій штатним розписом Філії на 2023 рік на умовах 8 годинного робочого дня при 5 денному робочому тижні. Також позивач звертає увагу на пункт 1.4 Положення №340, який виключає відповідальність позивача, адже ДП «Ліси України» є спеціалізованим лісогосподарським підприємством.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що під час перевірки водієм державним інспекторам були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, товарно-транспортна накладна. Інших документів, необхідних для здійснення перевезень вантажу, як того вимагає стаття 48 Закону №2344-ІІІ, зокрема, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу водій не надав, у зв`язку з чим державним інспектором було складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.07.2023 №033217. Також зазначає, що порівняльний аналіз положень статті 60 Закону №2344-III (діючої та попередньо) дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт (тобто для власних потреб) перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Вказана норма передбачає застосування штрафу у разі перевезення вантажу, а не надання послуг з перевезення. Відтак, вважає, що штрафна санкція до позивача, як перевізника вантажу для власних потреб застосована правомірно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ДП «Ліси України» здійснює спою діяльність відповідно до мети і предмету своєї діяльності, в тому числі через утворені в установленому порядку філії. Філії мають самостійний баланс та здійснюють свою діяльність у межах адміністративно-територіальних одиниць, де розташовані їх структурні підрозділи, та земельні ділянки держлісфонду, надані у постійне користування ДП «Ліси України».

Філія «Чернігівське лісове господарство» знаходиться та здійснює свою господарську діяльність в інтересах та від імені ДП «Ліси України» на підпорядкованій території в межах Чернігівської області. Контора філії знаходиться за адресою: 14013, м. Чернігів, вул. О. Молодчого, 18.

Відповідно до п. 3.1 Положення про філію «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», філія діє від імені ДП «Ліси України» та в його інтересах, що підтверджується наявним у справі Положенням про філію.

Судом встановлено, що 20.07.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 17.07.2023 по 23.07.2023 та у визначений направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 14.07.2023 №006997 строк, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Під час перевірки водієм ОСОБА_1 державним інспекторам були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та причіпу, страхові поліси ОСЦПВ та товарно-транспортна накладна.

За результатами перевірки, державним інспектором було складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.07.2023 №033217, який складений в одному примірнику відповідно до пункту 21 Порядку №1567. В Акті зазначено, що на момент перевезення вантажу у водія були відсутні документи, визначені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, визначений п. 3.3 Інструкції затвердженої Наказом МТЗУ №385 від 24.06.2010 та п. 6.1 Положення затвердженого Наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010. Також зазначено, що є порушення, відповідальність за які передбачено ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажу за відсутності на момент перевезення документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Водій ОСОБА_1 з актом ознайомлений, про що свідчить його підпис і зазначені в акті пояснення.

14.08.2023 позивачу на юридичну адресу відповідачем було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням дати та часу розгляду - 06.09.2023 з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. і місця розгляду справи. Додатком до повідомлення була надіслана копія акту №033217 від 20.07.2023.

Згідно даних, зазначених на рекомендованому повідомленні, повідомлення про розгляд справи позивач отримав 16.08.2023.

06.09.2023 на розгляд справи з`явився представник позивача, надавши усні пояснення по суті порушень.

Надалі відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.09.2023 №033530, копію якої представник позивача отримав 06.09.2023, про що свідчить його підпис на постанові.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф, передбачений абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17 000 гривень.

Вважаючи постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344) автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", «Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Як визначено статтею 34 Закону № 2344 автомобільний перевізник повинен:

виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;

утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;

забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;

забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;

організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;

забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;

забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

забезпечувати безпеку дорожнього руху;

забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Згідно частини першої статті 48 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 2344 документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Як визначено частиною першою статті 50 закону № 2344 договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Відповідно до частини восьмої статті 53 Закону № 2344 водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до статті 18 Закону № 2344 з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлюється Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (Положення № 340).

Згідно з пунктом 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами. (далі - ТЗ).

На підставі пункту 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Таким чином, законодавством визначено обов`язковість обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон тахографами, а у випадку відсутності тахографа водій вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон повинен мати індивідуальну контрольну книжку, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування і є іншим способом контролю водіїв.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

За приписами пункту 3.3. Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з пунктом 3.6 розділу III Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);

наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбаченої Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпека шляхом проведення перевірок, зокрема, рейдових.

У зв`язку з цим, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

До документів для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезеннях.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Отже, з наведених норм чинного законодавства, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються до автомобільних перевізників.

Приписами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Пунктом 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385, встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Законодавством не передбачено іншого порядку повірки та адаптації тахографів, крім того, що визначений Інструкцією № 385.

Таким чином, законодавець, хоч і передбачив наявність обов`язку обладнання транспортного засобу тахографом або наявність індивідуальної контрольної книжки водія для автомобільних перевізників, проте не визначив процедури дотримання цього обов`язку для категорії осіб, які не надають послуги з перевезення вантажів, а перевозять вантаж для власних потреб власними засобами, без залучення безпосередніх перевізників.

Отже, є неприйнятними посилання відповідача про обов`язкову наявність тахографів при здійсненні перевезення вантажів, оскільки приписи зазначеної Інструкції на позивача не поширюються.

Протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Обладнання тахографом транспортного засобу, що перевірявся, та його використання для перевезень вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами, відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено.

Натомість, як свідчать матеріали справи Філія «Чернігівське лісове господарство», здійснюючи перевезення лісопродукції з одного структурного підрозділу до іншого не виступала перевізником в розумінні Закону, адже здійснювала забезпечення діяльності структурних підрозділів, шляхом переміщення в межах технологічного процесу лісогосподарських робіт за допомогою спеціалізованого транспортного засобу лісопродукції з одного підрозділу в інший, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЮСА №490319 від 20.07.2023, та копією тимчасової структури Філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» на 2022-2023 роки, затвердженої генеральним директором ДП «Ліси України».

Також суд вказує, що керував автомобілем штатний водій, що підтверджується витягом з наказу про зарахування у штат Філії №1 К від 30.12.2022, котрий працював у транспортній дільниці Філії на посаді водія автотранспортних засобів на вивезенні лісу (водій спеціалізованого лісовозного транспорту, котрий використовується для експлуатації підприємства і забезпечення виконання технологічного процесу лісозаготівель), передбаченій штатним розписом Філії на 2023 рік на умовах 8 годинного робочого дня при 5 денному робочому тижні, що підтверджується копією наказу №1/1-ОД від 02.01.2023 «Про затвердження графіку робочого часу на 2023 рік».

Крім того, з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що основним видом економічної діяльності Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» є « 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві», що підтверджується випискою №35 від 05.05.2023.

Також відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що основним видом економічної діяльності Філії «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» є також «02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві», про що свідчить виписка №36 від 20.01.2023.

До того ж вказане знаходить своє підтвердження і в статуті Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» та в Положенні про Філію «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України».

Ба більше, суд звертає увагу на приписи пункту 1.4 Положення №340, згідно з яким це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що ДП «Ліси України» є спеціалізованим лісогосподарським підприємством.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови №033530 від 06.09.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 17000,00 грн.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до статті 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати винесену Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті постанови №033530 від 06.09.2023, якою до Філії «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» () застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Філії «Чернігівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського Підприємства «Ліси України» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Державне спеціолізоване господарське Підприємство «Ліси України» (вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, 01601, ) в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» (вул. О. Молодчого, 18, м. Чернігів, 14013, ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ).

Повний текст рішення суду виготовлений 24 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Заяць