Справа № 400/13459/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 листопада 2023 р. № 400/13459/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Харківського Національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України, вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Харківського Національного університету Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахувння та невиплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 50% місячного грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у розмірі 50% місячного грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Ухвалою від 06.11.2023 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В ухвалі суд звернув увагу представника позивача на те, що подана разом з позовом заява про поновлення пропущеного строку «не містить причин та/або обставини, які б могли бути визнанні судом поважними при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду».

На виконання ухвали суду представник позивача 21.11.2023 р. надіслала листа, в якому відзначила, що дія ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України поширюється тільки на ті правовідносини, які виникли після набуття цією нормою чинності. Ані причин, ані обставин, через які позивач не звернувся своєчасно за захистом свого порушеного права до суду представник Позивача не зазначила. Замість того, що вимагав суд (та що зазначено в положеннях ст. 122 КА України), у своїй заяві представник позивача піддала власному аналізу правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду та в рішенні Конституційного Суду України.

В ухвалі від 06.11.2023 року про залишення позовної заяви без руху судом було зазначено, що приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Відтак, до 19.07.2022 р. КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.04.2023 р. у справі № 260/3564/22 та від 19.01.2023 р. у справі № 460/17052/21.

З системного аналізу викладеного вбачається, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Водночас, відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

У даному ж випадку, предметом спору у даній справі є нарахування в неповному розмірі одноразової грошової допомоги при звільненні позивача з 03.08.2017 р.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який у силу пункту 1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України, був продовжений на строк дії карантину та скінчився - 30.06.2023 р.

Тобто, з 01.07.2023 р. (дата набуття чинності змінами щодо строку звернення до суду) позивач мав три місяці на подачу позовної заяви до 01.10.2023 р.

Разом із тим, до суду з даним позовом позивач звернувся 28.10.2023 р. (дата поштового штемпеля на конверті), тобто з пропуском тримісячного строку, який був продовжений на строк дії карантину.

Додана до позову заява про поновлення строку звернення не містила причин та/або обставин, які б могли бути визнані судом поважними при вирішенні питання вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду.

Позивач у позовній заяві зазначає, що йому не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в повному обсязі з 2016 року . Однак ніяким чином не зазначає та не обґрунтовує причини, які перешкоджали йому звернутися до суду в межах визначеного законом строку.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви позивачем не повідомлено про обставини, які б завадили своєчасно подати позов до суду.

Суд загострює увагу представника позивача, що згідно зі ст. 122 КАС України точкою відліку порушеного права (що суттєво впливає на облік строків звернення до суду) є дата, з якої позивач дізнався чи повинен був дізнатися про своє порушене право.

Для вирішення судом питання про поновлення строків звернення до суду суттєвим є наявність (зазначення) обставин та/або причин пропуску строку звернення до суду.

Але представником позивача у своїй заві не зазначено жодних причин та обставин, які суд може визнати поважними.

Проведений у заяві аналіз правових позицій судів вищих інстанцій не є законодавчо визначеними КАС України підставами та/або обставинами, які суд може визнати поважними з метою поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Викладений у заяві аналіз правових позицій є особистою думкою представника позивача.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 8 вказаної статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи відсутність перешкод у позивача для своєчасного звернення до суду, а також відсутність обґрунтувань поважності причин такого пропуску на вимогу ухвали про залишення позову без руху, позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст. 123, 169 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 27.11.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська