Справа № 200/1947/23
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 листопада 2023 року Справа №200/1947/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву Військової частини НОМЕР_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі №200/1947/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі №200/1947/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 03 липня 2023 року відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 200/1947/23. 13 липня 2023 року та 23 серпня 2023 року Першим апеляційним адміністративним судом винесено ухвали, якими відкрито апеляційне провадження. Таким чином, на момент винесення Першим апеляційним адміністративним судом ухвали про відкриття провадження у справі №200/1947/23, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 200/1947/23, на думку відповідача, не набрало законної сили, і як наслідок, виконавчий лист від 10 липня 2023 року у справі № 200/1947/23 виданий передчасно. Зазначає, що на підставі виданого виконавчого листа Покровський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову від 20.10.2023 року про відкриття виконавчого провадження, постанову від 20.10.2023 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. та постанову від 20.10.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 310,00 грн, тоді як тільки 23 жовтня 2023 року Першим апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 200/1947/23 залишено - без змін.

Представником позивача надано заперечення щодо задоволення вищезазначеної заяви з огляду на таке.

20.10.2023 пред`явлено виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, яким відповідачу надано строк на добровільне виконання рішення - протягом 10 діб. Зауважує, що представник відповідача в заяві про визнання виконавчого листа, в адміністративній справі № 200/1947/23 таким, що не підлягає виконанню, наголошує що військова частина НОМЕР_1 має намір добровільно виконати рішення суду. Однак, такі твердження, на думку позивача, є завідомо неправдивими, оскільки станом на 22.11.2023 відповідачем все ще не виконано рішення суду та подано 26.10.2023 касаційну скаргу на постанову апеляційної інстанції, проте ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.10.2023 відповідачу відмовлено у відкритті касаційного провадження. У зв`язку із вищенаведеним також просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі 200/1947/23 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Розглянувши подану заяву, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та інших додаткових виплат за період з 06.01.2022 по 10.01.2023 із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та інші додаткові виплати за період з 06.01.2022 по 10.01.2023 із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Зазначене рішення набрало законної сили 06 липня 2023 року.

За заявою позивача 10 липня 2023 року судом оформлено та видано виконавчий лист у справі.

За даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Донецького окружного адміністративного суду апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 надійшла до Першого апеляційного адміністративного суду 12 липня 2023 року, тобто після набрання рішенням законної сили та видачі виконавчого листа у справі №200/1947/23.

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09), дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

23 жовтня 2023 року Першим апеляційним адміністративним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 200/1947/23 залишено без змін.

Визначаючись щодо наявності підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у даній справі суд зазначає, що виконавчий лист по адміністративній справі №200/1947/23 виданий з метою забезпечення примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду, що набрало законної сили, тобто не помилково.

Відкриття виконавчого провадження не може бути самостійною та достатньою матеріально-правовою чи процесуально-правовою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд зауважує, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 200/1947/23, відповідач не був позбавлений можливості щодо звернення до органу державної виконавчої служби для вирішення питання про зупинення виконавчого провадження відповідно до приписів статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно заяви представника позивача про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії можуть використовуватися судом в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд зазначає, що згідно з ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому, рішення суду може виконуватись як у добровільному, так і у примусовому порядку.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Слід зазначити, що стаття 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Разом з цим, підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

У той же час, позивач не наводить жодних доказів й достатніх обґрунтувань протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі; не наведено жодних обґрунтувань протиправності рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, який здійснює примусове виконання рішення, ухваленого на користь позивача.

Суд звертає увагу на те, згідно ч. 8 ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Водночас, заявник не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю, відтак, у задоволенні відповідної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 256, 374, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі №200/1947/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача - Біленка Євгена Леонідовича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі 200/1947/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, відповідно до статті 295 КАС України.

Згідно приписів статті 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала складена та підписана 24 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Зінченко