Справа № 600/2732/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/2732/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_1 до Берегометської селищної ради про визнання сесії неповноважною, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_1 (позивач) до Берегометської селищної ради (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати неповноважною двадцять першу сесію Берегометської селищної ради восьмого скликання Вижницького району Чернівецької області від 12.04.2023;

визнати протиправним та скасувати рішення Берегометської селищної ради від 12.04.2023 "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів".

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 сесія Берегометської селищної ради VIII скликання від 12.04.2023 є неправомочною, оскільки таку сесію відкрито з порушенням строків повідомлення про неї та за відсутності більшості голосів депутатів. Як стверджував позивач, на сесії були присутні лише 13 депутатів, однак, посилаючись на те, що загальна кількість депутатів Берегометської селищної ради становить 26 депутатів, то відповідно більшість депутатів від загальної кількості має бути 14 (13+1). Нехтуючи нормами закону селищний голова не маючи більшості депутатів, переслідуючи злочинні наміри, внісши список депутатів своє прізвище все одно відкриває та проводить сесії, щоб вирішити свої питання.

Окрім цього, позивач посилався на протиправність рішення Берегометської селищної ради від 12.04.2023 "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів", прийнятого на 21-ій сесії Берегометської селищної ради, посилаючись при цьому на порушення вимог п. 2 ст. 35-1 Закону України "Про запобігання корупції", оскільки ОСОБА_2 проголосував сам за себе. Також за ОСОБА_2 голосував його зять, який являється депутатом і при голосуванні не взяв самовідвід. Позивач наголошував на тому, що ОСОБА_2 порушено саму процедуру переходу депутата на заступника голови селищної ради. Вказував, що після обрання заступником голови депутат ОСОБА_2 автоматично припинив свої повноваження як депутат місцевої ради. Однак, рішення "Про дострокове припинення повноважень депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_2 " приймалось ще 20.04.2023.

Згідно наданих відповідачем письмових пояснень, у відповідності до ст. 26 Регламенту Берегометської селищної ради VIII скликання про проведення 12.04.2023 та 20.04.2023 позачергових сесій Берегометської селищної ради було доведено до відома депутатів, в тому числі позивача, за день до сесії, за його контактним телефоном через месенджер "Вайбер".

Щодо участі селищного голови ОСОБА_3 у голосуванні по питаннях порядку денного на сесіях 12.04.2023 та 20.04.2023 вказував, що селищний голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного селища і обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. У відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на селищних голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Вказуваво, що відповідно до результатів поіменного голосування 21 сесії VIII скликання Берегометської селищної ради 12.04.2023 по питанню затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради проголосували 14 присутніх депутатів одноголосно, в тому числі голови ради.

Відповідачем наголошено на тому, що будь-яких повідомлень від позивача стосовно відкладення розгляду питань порядку денного та про включення нових питань в порядок денний сесії, повідомлень про неможливість участі в засіданні сесії до селищної ради чи від депутатів, в тому числі від позивача, не надходило. Пропозицій від позивача щодо його висунення на посаду заступника селищного голови не надходило і на вказаній посаді останній не перебував.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.06.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 12:00 год. 04.06.2023.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.06.2023 виправлено описку допущену в резолютивній частині ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі №600/2732/23-а, а саме виправлено з помилкового зазначення дати розгляду даної справи, а саме вказано - "04.06.2023" на правильну дату - "04.07.2023".

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 заяву про забезпечення позову у справі за позовом депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_1 до Берегометської селищної ради про визнання неповноважною сесію, визнання протиправним та скасування рішення, - повернуто заявнику без розгляду.

Судове засідання призначене на 04.07.2023, за клопотанням представника відповідача відкладено до 15:00 год 15.08.2023.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023, у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_1 до Берегометської селищної ради про визнання неповноважною сесію, визнання протиправним та скасування рішення, - відмовлено.

Судове засідання призначене на 15.08.2023, відкладено до 10:00 год 05.09.2023.

В судовому засіданні, призначеному на 05.09.2023, усною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 . У зв`язку із цим, для виклику в судове засідання ОСОБА_2 , розгляд справи відкладено до 12:00 год 26.09.2023.

У період з 25.09.2023 по 29.09.2023 головуючий суддя по справі перебував у відпустці, про що свідчить довідка доповідь від 26.09.2023, складена секретарем судового засідання. У зв`язку із цим, розгляд справи призначено на 12:00 год 17.10.2023.

У судовому засіданні, призначеному на 17.10.2023, позивач підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, а представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях.

У цьому ж судовому засіданні сторони не заперечували про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за їх відсутності, про що подали відповідні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд і вирішення справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно посвідчення від 25.11.2020 №15 ОСОБА_1 є депутатом Берегометської селищної ради об`єднаної територіальної громади (а.с. 11).

Розпорядженням Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №67-р від 11.04.2023 "Про скликання 21-ої позачергової сесії селищної ради VIII скликання" скликано 21-у позачергову сесію селищної ради VIII скликання 12.04.2023 о 10.00 год в приміщенні актової зали Берегометського ліцею №1 в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області.

На розгляд питань 21-ї сесії селищної ради VIII скликання винесено такі питання:

1. Про обрання лічильної комісії 21-ї селищної ради VIII скликання. Інф. ОСОБА_3 селищний голова.

2. Про обрання секретаріату 21-ї селищної ради VIII скликання. Інф. ОСОБА_3 селищний голова.

3. Про затвердження порядку денного та регламенту 21-ї селищної ради VIII скликання. Інф. ОСОБА_3 селищний голова.

4. По внесення змін до бюджету Берегометської селищної територіальної громади на 2023 рік. Інф. Л.Кириляк начальник фінансового відділу.

5. Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду чи постійне користування. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

6. Про внесення змін в попередньо прийняте рішення. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

7. Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

8. Про надання дозволу на продовження виготовлення технічної документації щодо інвентаризації земель. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

9. Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо інвентаризації земель. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

10. Про розгляд заяв та клопотань. Інф. І.Куржос начальник відділу земельних ресурсів.

11. Про заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради. Інф. С.Боднарюк селищний голова (а.с. 12).

Згідно матеріалів справи, про скликання 21-ої сесії від 12.04.2023 депутатів Берегометської селищної ради повідомлено через месенджер "Вайбер" на їх контактні телефони, або ж особисто. Вказане повідомлення отримав і позивач 11.04.2023, про що свідчить скріншот з повідомленням на його контактний номер телефону о 17:21 год (а.с.112, 113).

На 21-й позачерговій сесії селищної ради VIII скликання 12.04.2023 були присутні наступні депутати Берегометської селищної ради, а саме: ОСОБА_3 селищний голова, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 (а.с. 122).

12.04.2023 двадцять першою сесією VIII скликання Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області прийнято рішення "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів" №21-04-23/5, згідно якого на вказану посаду затверджено ОСОБА_2 з 12.04.2023 (а.с. 43).

Згідно результатів поіменного голосування 21-ої сесії VIII скликання Берегометської селищної ради 12.04.2023 за питання "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів" "за" проголосували - 14 (13 депутатів + 1 селищний голова) (а.с. 40).

Вважаючи 21-у сесію Берегометської селищної ради VIII скликання Вижницького району Чернівецької області від 12.04.2023 неповноважною та не погоджуючись із рішенням Берегометської селищної ради від 12.04.2023 "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів", позивач звернувся до суду із цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР).

Згідно ст. 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктами 2, 3, 8 частини четвертої статті 42 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Частиною 1 ст. 46 Закону №280/97-ВР визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно ч. 6 ст. 46 Закону №280/97-ВР у разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.

У цих випадках сесія скликається: 1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом; 2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті.

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (ч. 10 ст. 46 Закону №280/97-ВР).

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (ч. 11 ст. 46 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до ч. 12 ст. 46 Закону №280/97-ВР сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні (ч. 15 ст. 46 Закону № 280/97-ВР).

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ч. 17 ст. 46 Закону №280/97-ВР).

Приписами частини 4 статті 49 Закону №280/97-ВР встановлено обов`язок депутата брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішенням другої сесії Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області VIII скликання від 17.12.2020 №2-12-20/05 затверджено Регламент Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області VIII скликання (далі- Регламент).

Відповідно до ст. 1 Регламенту Берегометська селищна рада територіальної громади є органом місцевого самоврядування, що представляє Берегометську селищну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування в Україні та іншими Законами України.

Порядок діяльності Ради, її органів, депутатів, посадових осіб визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про запобігання корупції", "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" іншими законодавчими актами, статутом територіальної громади, цим Регламентом та Положенням про постійні комісії ради.

Згідно ст. 2 Регламенту Регламент ради є обов`язковим для виконання всіма депутатами, селищним головою та іншими посадовими особами місцевого самоврядування. Регламент встановлює порядок скликання і проведення сесії ради, формування виконавчих органів ради, порядок прийняття рішень та звітів, порядок здійснення контрольної діяльності, прийняття рішень за спеціальними процедурами, процедуру діяльності депутатів, посадових осіб та органів ради.

Статтею 10 Регламенту рада проводить свою роботу сесійно. Сесії ради складаються з пленарних засідань ради і засідань постійних комісій ради, що проводяться у перерві між пленарними засіданнями.

Сесія ради є правомочною, якщо в пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених розділом VIII цього Регламенту (ст. 12 Регламенту).

Згідно ст. 21 Регламенту сесії ради згідно ст. 46 Закону №280/97-ВР можуть скликатися: селищним головою; секретарем ради; однією третиною (1/3) депутатів ради від загального складу ради; виконавчим комітетом; постійною комісією ради.

Згідно ст. 23 Регламенту позачергові сесії скликаються у випадку необхідності. Рішення про скликання позачергової сесії ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради. Матеріали позачергової сесії видаються депутатам при їх реєстрації.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що розпорядженням Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №67-р від 11.04.2023 "Про скликання 21-ої позачергової сесії селищної ради VIII скликання" на 12.04.2023 скликано 21-у позачергову сесію селищної ради VIII скликання, до порядку денного та внесено перелічені в розпорядженні №67-р від 11.04.2023 питання.

Визначення невідкладності того чи іншого питання, які виносяться на розгляд сесії, є дискреційними повноваженнями відповідної ради, яка в залежності від необхідності, вживає певні заходи для невідкладного його розгляду та прийняття з цього приводу рішення.

Таким чином, скликання позачергової сесії Берегометської селищної ради та внесення до порядку денного перелічених в розпорядженні №67-р від 11.04.2023 питань належать до виключної компетенції органу місцевого самоврядування, відтак суд не може втручатись в дискреційні повноваження відповідного суб`єкта та надавати оцінку віднесення того чи іншого питання до невідкладних випадків.

При цьому, вказане розпорядження №67-р від 11.04.2023 позивачем не оскаржено, у зв`язку з чим давати оцінку, чи правомірно призначено проведення позачергової сесії на наступний день (12.04.2023), суд не може, оскільки за приписами статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що розпорядженням Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №67-р від 11.04.2023 "Про скликання 21-ої позачергової сесії селищної ради VIII скликання" скликано 21-у позачергову сесію селищної ради VIII скликання 12.04.2023.

Водночас слід зазначити, що жодним нормативно-правовим актом не визначено способу повідомлення депутатів про дату, час і місце проведення засідання сесії селищної ради.

В ході судового розгляду справи з`ясовано, що про проведення 12.04.2023 позачергової сесії Берегометської селищної ради було доведено до відома депутатів ради 11.04.2023, в тому числі позивача, за його контактним номером телефону, через месенджер "Вайбер", що не заперечувалось позивачем під час розгляду справи та підтверджується скріншотом з повідомлення на його контактний номер телефону 11.04.2023 о 17:21 год.

21 сесією VIII скликання Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області 12.04.2023 прийнято рішення "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів" №21-04-23/5, згідно якого на вказану посаду затверджено ОСОБА_2 з 12.04.2023.

Як зазначалось вище, позивач, як депутат Берегометської селищної ради, вважаючи двадцять першу сесію Берегометської селищної ради восьмого скликання Вижницького району Чернівецької області від 12.04.2023 неповноважною та не погоджуючись із рішенням Берегометської селищної ради від 12.04.2023 "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів", звернувся до суду із цим позовом.

Перш за все, надаючи правову оцінку будь-якому рішенню суб`єкта владних повноважень, його діям чи бездіяльності, у першу чергу встановленню підлягає факт наявності чи відсутності порушених "прав", "свобод" чи "інтересів" осіб, які звернулися до суду за їх захистом, у даному випадку позивача.

За змістом ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Особа звертається до суду з метою захистити у судовому порядку своє порушене право або інтерес, які охороняються законом, при цьому вона повинна використовувати адекватний засіб захисту своїх прав, тобто такий засіб, який призведе до відновлення (захисту) порушеного права або інтересу.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та інтересів з боку відповідача.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга ст.3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

В постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 у справі №21-34а15 зазначено, що за змістом ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

При цьому, в контексті завдань адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17).

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб`єкта владних повноважень.

У рішенні від 01 грудня 2004 №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Таким чином, з огляду на вимоги ст. 2, 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду: а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися); або б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі); або г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного вбачається, що позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Ознаками "потерпілого" від порушення законного інтересу є те, що: (а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов; (б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності; (в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду); (г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

У постанові від 13.08.2020 у справі №369/3756/16-а Верховний Суд вказує, що обов`язковою умовою оцінки судом рішення суб`єкта владних повноважень та/або органів місцевого самоврядування є доведеність позивачем порушення таким рішенням його прав та законних інтересів. При цьому, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає, що спірне рішення начебто впливає на правове становище позивача та третіх осіб. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень та/або органами місцевого самоврядування особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на вказане, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Проаналізувавши наведені позивачем у позові доводи про порушення його прав, суд дійшов висновку про те, що вони є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу саме від скликаної розпорядженням Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №67-р від 11.04.2023 21-ої позачергової сесії селищної ради VIII скликання, яка, на думку позивача, є неповноважною, та оскаржуваного рішення "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів" на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача, як і не визначено способу їх захисту даним судовим розглядом.

Позивач не вказав, як саме скликана розпорядженням Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №67-р від 11.04.2023 21-ої позачергова сесія селищної ради VIII скликання та прийняте на вказаній сесії рішення "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів" порушують його права та у чому саме полягають об`єктивні перешкоди у фактичній реалізації позивачем його прав та свобод унаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 14.08.2023 №880 позивач, депутат Берегометської селищної ради VIII скликання, ніколи раніше не висловлював намір та не претендував на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Берегометської селищної ради.

Згідно довідки виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 14.08.2023 №1999 позивач, депутат Берегометської селищної ради VIII скликання, дійсно не обирався, не працював і не виконував обов`язки заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Берегометської селищної ради.

Суд наголошує, що порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

В судовому засіданні, позивач підтвердив факт не бажання його бути обраним на посаду заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Берегометської селищної ради. Вказував, що проти обраного заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Берегометської селищної ради ОСОБА_2 нічого не має проти, однак, зважаючи на те, що, на його думку, скликана 21 позачергова сесія Берегометської сільської ради VIII скликання від 12.04.2023 є неповноважною, то відповідно протиправним є і оскаржуване рішення.

Отже, у спірних правовідносинах позивач не обґрунтовує свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а вказує лише, зокрема на недотримання відповідачем процедури скликання та проведення 21-ої позачергової сесії Берегометської сільської ради VIII скликання, яка, з огляду на вищенаведені висновку суду, не знайшла свого підтвердження та на неповноважність 21-ої позачергової сесії Берегометської сільської ради VIII Вижницького району Чернівецької області 12.04.2023.

Таким чином, з наведеного вбачається, що скликана 21 позачергова сесія Берегометської сільської ради VIII Вижницького району Чернівецької області та прийняте оскаржуване рішення не спричинили суттєвого негативного впливу саме на позивача, і він не зазнав жодної реальної шкоди його правам, свободам чи інтересам.

Суд звертає увагу на те, що відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій та рішень не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05.08.2020 у справі №811/1228/18, від 22.10.2020 у справі №359/630/19.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено відсутність порушення прав та інтересів позивача в рамках досліджуваних правовідносин, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Разом з цим суд вважає за необхідне також зазначити, що преамбулою Закону України від 11.07.2002 №93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" (далі - Закон №93-IV) встановлено, що цей Закон відповідно до Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", інших законів України визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Частиною другою статті 2 Закону № 93-IV передбачено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 11 Закону № 93-IV у виборчому окрузі депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об`єднаннями громадян.

Статтею 15 Закону № 93-IV визначено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Як вже було встановлено судом раніше, позивач, як депутат Берегометської сільської ради VIII скликання, звернувся до суду з позовом щодо оскарження процедурних питань щодо проведення 21 позачергової сесії Берегометської сільської ради VIII скликання (повноважності сесії), яка відбулась 12.04.2023, та у зв`язку з цим вважає протиправним та таким що підлягає скасування прийняте на цій сесії рішення "Про затвердження заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів".

Однак, з огляду на правовий статус депутата місцевої ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності, встановлені Конституцією України, Законом №280-97/ВР та Законом №93-IV, суд дійшов висновку, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Водночас депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Саме відповідні ради, а не окремі депутати, згідно із статтею 10 Закону №280/97-ВР є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їхнього імені та в їхніх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом №280/97-ВР та іншими законами, а отже, й наділені в силу закону правом на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Право захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) у суді може бути реалізоване шляхом представництва. Водночас депутат місцевої ради не уповноважений представляти в судах інтереси такої ради або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Аналогічну правову позицію було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №803/413/18, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №320/740/16-а, від 20.03.2020 у справі №454/1522/16-а.

Слід зазначити, що позивач зобов`язаний був в силу припису частини третьої статті 20 Закону №93-IV, як депутат місцевої ради, бути присутнім на пленарному засіданні ради.

Не присутність позивача на засіданні 21 позачергової сесії Берегометської сільської ради VIII скликання, не може бути підставою для визнання його особистих прав, як депутата, порушеними та визнання сесії неповноважною.

В свою чергу, відсутність позивача на пленарному засіданні 21 позачергової сесії Берегометської сільської ради VIII скликання є суто відповідальністю позивача і не має наслідків для визнання сесії неповноважною, а рішень протиправними. Окрім того, позивач не довів суду порушення його прав та охоронюваних законом інтересів діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема не довів наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Сторонами суду не наведено інших важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено порушенням відповідачем його прав, свобод та інтересів, та відповідно наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову депутата Берегометської селищної ради ОСОБА_1 до Берегометської селищної ради про визнання сесії неповноважною, визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач депутат Берегометської селищної ради ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Берегометська селищна рада (вул. Центральна, 20, смт. Берегомет, Вижницький район, Чернівецька область, ).

Суддя В.О. Григораш