Справа № 460/16775/23
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2023 року м. Рівне №460/16775/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2), в якому вона просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 03.02.2023 №55, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати відповідача-2 призначити та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 22.11.2022 (дня подання відповідної заяви) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві зазначає, що вона маючи загальний страховий стаж більше 34 роки, статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та проживаючи в зоні посиленого радіологічного контролю більше 4 років станом на 01.01.1993 та понад 11 років загалом, 22.11.2022 (по досягненню повних 56 років) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Повідомила, що пенсія їй була призначена до виплати 16.12.2022 (жодного разу не отримувалась), проте, рішенням відповідача-1 (який був визначений розглядати надані позивачем документи за принципом випадковості) від 03.02.2023 №55 їй відмовлено у призначенні пенсії. Стверджує, що зі змісту рішення вбачається, що єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку слугував висновок про те, що період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становить 8 років 9 місяців 18 днів, з яких 4 роки 1 місяць 17 днів станом на 01.01.1993 (пенсійний вік зменшується на 2 роки). Тому, як вважає відповідач-2, позивач набуде право на призначення пенсії з 16.04.2024 (зі зниженням пенсійного віку на 2 роки по досягненню 58 річного віку).

Відповідачі позовних вимог не визнали, подавши відзиви на позовну заяву, які за своїм змістом аналогічні один одному, зокрема зазначено, що до періодів роботи та/або проживання у зоні посиленого радіологічного контролю зараховано період з 11.08.1986 по 27.09.1990 згідно довідки від 21.07.2022 №1057, акту проведення зустрічної перевірки від 24.10.2022 №1700-1102-1/4646, довідки від 09.08.2022 №9.0-08/84 та період з 01.01.1993 по 01.09.1997 згідно факту роботи в КСП «Степанівське» відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 31.12.1983, довідки від 04.11.2022 №68 та відмітки в паспорті, згідно якої заявниця прописана з 04.10.1990 в м.Рівне.

У зв`язку з цим, відповідачі вважають, що період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становить 8 років 9 місяців 18 днів, з яких 4 роки 1 місяць 17 днів станом на 01.01.1993, а відтак позивач набуде право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 2 роки по досягненню 58 річного віку з 16.04.2024.

Ухвалою суду від 17.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 22.11.2022 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заяву про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 16.12.2022 №55 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на умовах ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 11.11.2022.

Рішенням відповідача-1 від 03.02.2023 №55 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що заявниця не досягла відповідного віку. За змістом вказаного рішення, вік заявниці складає 56 років, загальний страховий стаж 34 роки 10 місяців 20 днів, за доданими документами період роботи (проживання) у зоні посиленого радіологічного контролю зараховано з 11.08.1986 по 27.09.1990 згідно довідки від 21.07.2022 №1057, акту проведення зустрічної перевірки від 24.10.2022 №1700-1102-1/4646, довідки від 09.08.2022 №9.0-08/84 та період з 01.01.1993 по 01.09.1997 згідно факту роботи в КСП «Степанівське» відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 31.12.1983, довідки від 04.11.2022 №68 та відмітки в паспорті, згідно з якої заявниця прописана з 04.10.1990 в м.Рівне. Відтак, період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становить 8 років 9 місяців 18 днів, з яких 4 роки 1 місяць 17 днів станом на 01.01.1993 (пенсійний вік зменшується на 2 роки). Дата з якої особа набуде право на призначення з 16.04.2024.

Вважаючи протиправним рішення відповідача-1 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується та виходить з такого.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та не державного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ) врегульовано основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон№1058-IV).

Зокрема, ч.1 ст.26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Спірним у даній справі є відмова відповідачів у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що позивач прожила (відпрацювала) в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 (4 роки 1 місяць 17 днів з 11.08.1986 по 27.09.1990), а станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії 8 років 9 місяців 18 днів (з 11.08.1986 по 27.09.1990 та з 01.01.1993 по 01.09.1997), оскільки, у паспорті громадянина України існує відмітка про реєстрацію місця проживання в м.Рівне з 04.10.1990.

Суд оцінює критично дані висновки територіальних органів Пенсійного фонду з наступних підстав.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(далі-Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких за значено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Відтак Порядком №22-1 чітко відображено які саме документи засвідчують особливий статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підтвердження іншими документами такого статусу, які визначення права на призначення пенсії за віком із зниженням відповідного пенсійного віку з урахуванням інших відомостей не передбачено чинним законодавством.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 22.11.2022 позивачем додано довідки Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 21.07.2022 №1057 та від 09.11.2022 №1554 про періоди проживання в зоні радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС, дублікат посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) Серії НОМЕР_2 від 01.12.1993, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією.

Згідно зі ст.65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року №501(даліПорядок №51, в редакції, чинній станом на дату видачі позивачу вперше посвідчення у1993році), передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відтак, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період проживання та роботи на забруднених територія хто що є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі №21-1048во06, від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №152/651/17, 25 листопада 2019 року у справі №464/4150/17 та від 27 квітня 2020 року у справі №212/5780/16-а.

Пунктом 6 Порядку №501 передбачено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993р . прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що видавши позивачу посвідчення Серії В-І категорії 4, держава в особі Рівненської обласної державної адміністрації визнала, що позивач має право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Наданими відповідачам довідками Степанської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 21.07.2022 №1057 від0 9.11.2022 №1554 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала в смт. Степань Сарненського району Рівненської області: з 07.04.1986 по 04.12.1987 (1 рік 7 місяців 9 днів); з 04.12.1987 по 27.09.1990 (2 роки 9 місяців 23 дні); з 27.09.1990 по 01.09.1997 (6 років 11 місяців 4 дні). Підстава видачі довідки: будинкова книга та акт обстеження житлових умов.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", село Степань Сарненського району Рівненської області відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).

Суд встановив, що з наданих відповідачам документів, передбачених Порядком №22-1, видно, що станом на 01.01.1993 позивач проживала у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років (6 років 8 місяців 6 днів в продовж періоду роботи з 26.04.1986 по 31.12.1992), а станом на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 11 років 4 місяці 6 днів (за період з 26.04.1986 по 01.09.1997).

Вказані обставини встановлюють для позивача право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років (2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку) та додатково 3 роки за повних 9 років проживання, роботи, але не більше 5 років (відповідно пенсійний вік 605 (зниження пенсійного віку) = у 55 років набуття права на призначення пенсії).

Оцінюючи доводи відповідачів, що відомості реєстрації позивача з 04.10.1990 в м.Рівне свідчать про те, що позивач з цієї дати в зоні забруднення не проживала, суд зазначає, що період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю відповідно до наданих Пенсійному органу документів підтверджено довідками органів місцевого самоврядування.

Надання інших документів, які б підтверджували період проживання особи в зоні посиленого радіологічного контролю, окрім як довідки органу місцевого самоврядування, законодавством не передбачено.

Факт проживання особи на території зони посиленого радіологічного контролю засвідчує виключно довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), від 10.04.2019 у справі №162/760/17 (№14-550цс18) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17 (№61-16015св18).

Також суд зазначає, що підтвердження факту проживання у забрудненій зоні додатково (окрім довідки органу місцевого самоврядування) підтверджено свідоцтвами про народження дітей.

Суд встановив, що Архівною довідкою ТОВ «ВисоковольтнийсоюзРЗВА» від 09.08.2022 №9.0-08/84 підтверджується факт роботи позивача у м.Рівному на Рівненському заводі високовольтної апаратури в період з 15.04.1985 по 24.04.1989. Довідка містить записи про перебування ОСОБА_1 у відпустках для догляду за дітьми: з 11.08.1986 по 15.06.1987 для догляду за дитиною до досягнення 1-го року; з 16.06.1987 по 12.08.1987 для догляду за дитиною до 1,5 річного віку; з 05.12.1987 по 12.10.1988 для догляду за дитиною до 1-го року; з 13.10.1988 по 10.04.1989 для догляду за дитиною до 1,5 річного віку; з 11.04.1989 по 24.04.1989для догляду за дитиною до 2-хрічного віку.

Відповідно до ст. 179 КЗпП Української РСР жінкам надаються відпустки по вагітності і родах тривалістю п`ятдесят шість календарних днів до родів і п`ятдесят шість (у разі ненормальних родів або народження двох і більше дітей-сімдесят) календарних днів після родів і, за їх бажанням, при наявності загального трудового стажу не менше одного року частково оплачувані відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку одного року з виплатою за ці періоди допомоги по державному соціальному страхуванню.

Як встановлено судом, з 07.04.1986 (як зазначено у довідці органу місцевого самоврядування про початок періоду проживання позивача в забрудненій зоні, зокрема із дня аварії 26.04.1986), враховуючи дату народження старшого сина позивача - ОСОБА_2 15.06.1986, вона перебувала у оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, як це передбачалось ст. 179 КЗпП Української РСР.

Також судом, з врахуванням дат народження другої та третьої дитини позивача, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджено факт подальшого проживання позивача в забрудненій зоні (як вказано в довідках органу місцевого самоврядування) та догляду за дітьми, незважаючи на наявність запису в трудовій книжці про роботу позивача (з урахуванням довідки роботодавця про перебування у відпустках по догляду за дітьми), що відповідачем-1 не заперечує.

Актом зустрічної звірки відповідача-2 від 24.10.2022 №1700-1102-1/4646 підтверджується факт проживання в смт. Степань Сарненського р-ну Рівненської області за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , в період з 07.04.1986 по 04.12.1987 та з 04.12.1987 по 27.09.1990. При цьому, з аналізу змісту зазначеного акту вбачається, що Пенсійними органами перевірявся лише факт реєстрації позивача у цьому населеному пункті. При цьому, факт роботи ОСОБА_1 з 1989 в смт. Степань та проживання в сукупності даним актом перевірки не охоплено.

Відтак суд дійшов висновку, що в процесі перевірки факту реєстрації позивачем місця проживання Пенсійним органом підтверджується початкова дата проживання 07.04.1986, а не 11.08.1986, як вважає відповідач-1.

Відповідач-1 при ухваленні рішення також вважав відсутніми докази проживання позивача в забрудненій зоні з 28.09.1990 по 31.12.1992, зважаючи на реєстрацію її місця проживання в м. Рівне з 04.10.1990.

Зазначені висновки відповідача-1 є безпідставними та необґрунтованим, позаяк, довідкою СГПП «Степанське» від 10.04.2022 №7 (яка підтверджується також відомостями трудової книжки) підтверджується факт роботи ОСОБА_1 членом колгоспу, зокрема і з червня 1989 по липень 1997 року, а факт проживання в цей період в смт. Степань підтверджується довідками селищної ради.

Відповідачами не заперечувалось, що СГПП «Степанське» розміщене в зоні посиленого радіологічного контролю (що у спірному рішенні вважають роботою в забрудненій зоні), а відстань від смт. Степань (в якому проживала позивач і працювала у спірний період) до міста Рівне (в якому була зареєстрована позивач та на думку пенсійного органу проживала) складає понад 86 км., що в 1990-1993 роках не давало позивачу можливості щоденно доїжджати з м. Рівного до смт. Степань на роботу.

Відтак, встановлені в ході розгляду справи обставини, які підтверджуються належними і допустимими доказами, вказують на те, що у спірний період (який відповідач не враховує до періоду проживання в зоні постійного радіологічного контролю) позивач проживала та працювала в смт. Степань, будучи виключно зареєстрованою в м. Рівне. Суд вважає, що реєстрація місця проживання позивача в м. Рівне не спростовує факту її проживання та роботи у спірний період в смт. Степань, що підтверджено належними і допустимими доказами.

Відтак, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю з 07.04.1986 по 01.09.1997, що станом на 01.01.1993 складає не менше 4 років (6 років 8 місяців 6 днів впродовж періоду роботи з 26.04.1986 по 31.12.1992), а станом на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 11 років 4 місяці 6 днів (за період з 26.04.1986 по 01.09.1997).

Виходячи з цього, суд дійшов висновку, що позивач набула законного права на призначення пенсії по зменшенню пенсійного віку на 5 років (2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку проживання станом на 26.04.1986 по 31.07.1986) та додатково 3 роки за повних 9 років проживання, роботи, але не більше 5 років (відповідно пенсійний вік 60 5 (зниження пенсійного віку) = у 55 років набуття права на призначення пенсії), що свідчить про протиправність та незаконність оскарженого рішення, яке підлягає скасуванню.

Станом на дату подання позивачем заяви про призначення пенсії 22.11.2022 позивач досягла віку повних 56 років, а тому, відповідач-1 зобов`язаний був прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що порушені права, свободи та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 03.02.2023 №55, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, визначивши спосіб відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду шляхом зобов`язання відповідача-2 (на обліку в якому перебуватиме ОСОБА_1 ) призначити та виплачувати починаючи з 22.11.2022 (дня подання відповідної заяви) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 03.02.2023 №55, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 22.11.2022 (дня подання відповідної заяви) пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 листопада 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7,м. Вінниця,Вінницька обл.,21028, ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.М. Дуляницька