Справа № 260/4105/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/4105/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Пішта І.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Естінко Т.Е.,

представник відповідача Ротмістренко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 17 квітня 2023 року № 000/1575/07-1624-06/ НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту № 1576/07-16-24-06/ НОМЕР_1 від 17.03.2023р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту №01/26-07 від 26.07.2021 року за період з 26.07.2021 по 02.03.2023». Вказує, що відповідач допустив істотні порушення процедури проведення документальної позапланової виїзної перевірки з огляду на факт її проведення виключно у приміщенні контролюючого органу. Податковий орган самостійно, без повідомлення платника податку змінив вид перевірки, не ознайомив з цим рішенням позивача, не надав можливості надати свої заперечення щодо зміну типу перевірки. Також ФОП ОСОБА_1 вжив заходи для умов забезпечення своєчасного надходження валютних цінностей на відповідні рахунки в строки встановлені чинним законодавством, звертався до уповноважених органів із вимогою для врегулювання спору в позасудовому порядку, звертався в Господарський суд Закарпатської області щодо стягнення з "DUNYA INVESTMENT GMBN» заборгованості, ненадходження валютних цінностей у строк настало не його вини чи необережності, відтак ФОП ОСОБА_1 не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді застосування до нього відповідальності. Вказує на те, що відповідно до вимог положень пункту 52-1 підрозділу 10 ПК України, не можуть бути застосовані штрафні санкції за порушення податкового законодавства, з 01.03.2020 по останній календарний день місяця включно в якому завершується дія карантину. На момент проведення перевірки та застосування штрафних санкцій до позивача дія карантину, введеного з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COVID-19) не закінчилася. Тому враховуючи зазначене вважає, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій у вигляді пені під час дії карантину. З цих підстав вважає, що податкове повідомлення-рішення винесене всупереч вимогам законодавства, просить визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Такою ухвалою судом встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 02.06.2023 строк відзиву до суду не подав.

18.08.2023 відповідачем до суду подано додаткові пояснення та докази, згідно яких відповідач вказує, що відповідно до поданої до органів ДПС інформації 20-0ПП «Відомості про об`єкти оподаткування» у платника відсутні дані про об`єкти оподаткування (офіс), тому документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена в приміщенні ГУ ДПС у Закарпатській області з відома та у присутності ФОП ОСОБА_1 , на підставі підтверджуючих документів, наданих ФОП ОСОБА_1 згідно листа вх. №3855/6/24 від 02.03.2023. Перед початком перевірки позивача ознайомлено з направленням на перевірку та з наказом про проведення такої, копію якого було вручено, про що в направленні на перевірку позивачем зроблено відповідний запис. Журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_1 , для вчинення запису про проведення перевірки не надавався. В свою чергу, посадові особи контролюючого органу в силу наданих чинним законодавством повноважень не мають права вимагати Журнал реєстрації перевірок та відповідно здійснювати запис в такому журналі. Оскільки ФОП ОСОБА_1 , з позовною заявою до фірми «DUNYA INVESTMENT GMBN» (Австрія) звернувся 12.01.2023, то в силу вимог чинного законодавства ГУ ДПС України в Закарпатській області нараховано пеню за порушення строків розрахунків за контрактом №01/26-07 від 26.07.2021 до 12.01.2023. Щодо доводів ФОП ОСОБА_1 , про його звернення до фірми «DUNYA INVESTMENT GMBN» (Австрія) в усній та письмовій формах про погашення заборгованості за контрактом № 01/26-07 від 26.07.2021, які до того ж позивачем нічим не підтверджені, відповідач зауважує, що такого роду звернення в силу положень статті 13 Закону № 2473 не є підставами для зупинення перебігу строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Щодо доводів позивача про неврахувашія податковим органом положень пункту 52-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, то відповідач зазначає, що зважаючи на положення Закону № 2473, норми ПК України, якими передбачено звільнення від нарахування пені платникам податків, до спірних правовідносин не застосовуються.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили такі задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позову.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 23.07.2021 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). Основним видом господарської діяльності позивача за КВЕД є: 84.21 Міжнародна діяльність.

Наказом начальника ГУ ДПС у Закарпатській області від 02.03.2023 № 108-П «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, пп.78.1.1. п.78.1. ст. 78 відповідно до ст. 75 та ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями та на підставі доповідної записки від 01.03.2023 №1366/07-16-24-06 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 06.03.2023 тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 26.07.2021 по 02.03.2023 (а.с.114).

Згідно направлення на перевірку від 02 березня 2023 року №469/07-16-24-06 ФОП ОСОБА_1 вручено копію наказу від 02.03.2023 №108-П та ознайомлено з направленням на перевірку 02.03.2023 (а.с.116).

З 06.03.2023 по 10.03.2023 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в приміщенні ГУ ДПС у Закарпатській області за адресою: вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, що підтверджується сторонами.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Закарпатській області складено акт від 17.03.2023 року № 576/07-16-24-06/ НОМЕР_1 , висновками якого зафіксовані порушення: п. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018, № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», в частині не повернення валютної виручки в законодавчо встановлені строки (а.с.120-122).

На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Закарпатській області 17.04.2023 прийняло податкове повідомлення-рішення № 000/1575/07-16-24-06/ НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, пені за порушення вимог валютного законодавства в частині неповернення валютної виручки в законодавчо встановлені строки при виконанні зовнішньоекономічного контракту № 01/26-07 від 26.07.2021 року, укладеного з фірмою «DUNYA INVESTMENT GMBH», Австрія, в сумі 555101,98 грн (а.с.123).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, зокрема, передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що відповідно до наказу від 02.03.2023 № 108-П контролюючим органом призначено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України повинна була проводитись за місцезнаходженням платника податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 1 пункта 78.1 статті 78 ПК України, встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

До ГУ ДПС у Закарпатській області надійшла інформація з ДПС України від 28.09.2022 № 11625/7/99-00-07-05-01-07 про виявлені факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.09.2022, яка надана банками до НБУ згідно із Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, яка затверджена постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, на виконання статей 12 і 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», яка свідчить про порушення ФОП ОСОБА_1 , валютного законодавства в частині несвоєчасного (неповного) повернення валютної виручки у встановлений законодавством строк.

У зв`язку з отриманням вказаної інформації ГУ ДПС у Закарпатській області листом від 29.09.2022 за № 10295/6/07-16-24-06 звернулося до ФОП ОСОБА_1 , про надання пояснень з метою підтвердження або спростування такої інформації з наданням відповідного документального підтвердження.

За результатами аналізу наданих позивачем пояснень та поданих ним до таких пояснень документів ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято рішення про проведення позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 статті 78 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України, зокрема, передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Зі змісту зазначених правових приписів убачається, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом встановлено, що з 06.03.2023 по 10.03.2023 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в приміщенні ГУ ДПС у Закарпатській області за адресою: вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000.

Як указувалося вище, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, в той час як, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Варто відзначити, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.

Крім того, суд зауважує, що у Податковому кодексі України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку, у тому числі у разі відмови у допуску до проведення перевірки.

При цьому проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №440/1961/19.

Однак доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме документальної позапланової невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, відповідачем не надано.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно з пунктом 85.7 статті 85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

З аналізу наведених положень ПК України вбачається, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу (абзац перший пункту 86.7 статті 86 ПК України).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Отже, платники податків та їх представники мають право висловлювати свою незгоду з результатами перевірки та наданими даними у вигляді заперечень та/або поданням додаткових документів. Це право надає можливість платникам податків захищати свої інтереси у випадку, якщо вони вважають, що перевірка була проведена неправомірно або результати не відповідають дійсності.

Ця процедура сприяє забезпеченню справедливості та об`єктивності під час проведення перевірок та розгляду спорів між платниками податків та контролюючими органами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був присутній під час проведення перевірки, надав податковому органу первинні документи та висловив свою незгоду з актом перевірки від 17.03.2023 року № 576/07-16-24-06/.

Відповідач у своїх поясненнях вказує на те, що відповідно до поданої до органів ДПС інформації 20-ОПП «Відомості про об`єкти оподаткування» у платника відсутні дані про об`єкти оподаткування (офіс), тому документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена в приміщенні ГУ ДПС у Закарпатській області на підставі підтверджуючих документів, наданих ФОП ОСОБА_1 згідно листа вх. №3855/6/24 від 02.03.2023. Разом з тим, відповідно до підпункту 20.1.13 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи не мають права доступу до житла громадян під час проведення перевірок.

З цього приводу суд вказує, що відповідач у зв`язку з неможливістю проведення виїзної документальної перевірки зобов`язаний був винести наказ на проведення невиїзної документальної перевірки та провести таку у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Посилання ж відповідача на те, що процедурні порушення під час призначення та проведення перевірки контролюючим органом не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності рішень, прийнятих за результатами відповідної перевірки, є необґрунтованими, оскільки дотримання суб`єктом владних повноважень норм податкового законодавства в частині призначення та проведення перевірки, свідчить про правомірність її проведення.

Суд вказує на те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо процедури проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Суд зауважує, що згідно правової позиції Верховного Суду у справах № 520/13185/19, № 280/708/19 та № 825/1747/17 судом касаційної інстанції зроблено висновки, що проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

З огляду на вказані обставини позовні вимоги підлягають задоволенню.

Одночасно суд не вбачає необхідності оцінювати інші аргументи позовної заяви щодо застосування відповідачем штрафних санкцій під час дії карантинних обмежень та необхідності встановлення вини в діях позивача на підставі ст.112 ПКУ, з огляду на те, що такі не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у сфері валютного законодавства.

Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням зазначеного підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позовної заяви отримали достатню оцінку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4440,82 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 17 квітня 2023 року № 000/1575/07-16-24-06/ НОМЕР_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4440,82 грн. (чотири тисячі чотириста сорок гривень вісімдесят дві копійки).

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 27 листопада 2023 року.