Справа № 640/36803/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року № 640/36803/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Клочко М.О.,

представника позивача - Авраменка С.Г.,

представника відповідача - Крутоузова Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кернел-Трейд до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (пров. Шевченка Тараса, 3, м. Київ, 01001) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками (вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, 04119) у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, видані відповідачем:

- податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2021 року №102, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану для повернення на рахунок платника в банку за декларацією за лютий 2021 року на суму 41659083 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2021 року №102, яким було зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за декларацією за лютий 2021 року на суму 4802722 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27вересня 2021 року № 1, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану для повернення на рахунок платника в банку у розмірі 1235340 149 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 617 670 074, 50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2021 року № 1, яким було зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 111 006 946 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки податкового органу про порушення вимог Податкового кодексу України є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені податковим органом у зв`язку з помилковим застосуванням норм податкового законодавства. Також позивач звертає увагу на те, що надані до перевірки первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів та товарів, що підтверджує реальність господарських операцій та використання її результатів у власній господарській діяльності позивача. Крім того, позивачем акцентовано увагу на допущених процедурних порушеннях суб`єктом публічного права при проведенні перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2021 відкрито загальне провадження у справі. Адміністративна справа перебувала на стадії підготовки справи до судового розгляду, питання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду судом не вирішувалось.

На виконання положень п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2825-IX, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи № 640/36803/21 до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу № 640/36803/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д.

Відповідно до ухвали суду від 15.03.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 10.04.2023.

Ухвалою суду від 18.07.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті заявлених позовних вимог.

У судових засіданнях позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові а відповідач заперечував щодо заявлених позовних вимог з підстав, що викладені у запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд».

За результатами перевірки, відповідачем складений Акт № 392/31-00-07-01-02/31454383 від 21.05.2021 року (далі Акт № 392), яким встановлено наступні порушення: п. 44.1 ст. 44, п. 123.3 ст. 123, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4, у результаті чого відповідач дійшов висновку, що ТОВ "Кернел-Трейд" було завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного ) податкового періоду на 46461805 грн, що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2021 року на 41659083 грн, та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду на 4802722 грн, яка підлягає зменшенню.

Обґрунтовуючи висновки про порушення ТОВ «Кернел-Трейд» податкового законодавства в Акті № 392 та в поясненнях, наданих суду, відповідач посилається на факт відсутності реального здійснення господарських операцій (безтоварність), проведених між ТОВ «Кернел-Трейд» та рядом його контрагентів-постачальників: ПОСП «ІСКРА», ТОВ «Фірма «Мультіконт, Одеса», ТОВ «Ліга 50», ПП «ДрайфхолмФармінг», ТОВ «Прогрес», ФГ «Яківське», ТОВ «Інокс Сервіс», ТОВ «Легіон Агро-Пром», ПП «Макс Агро», ТОВ «Черкаси-Інтерторг», СФГ «Бородатого Василя Федоровича», ТОВ «Сі Єй Ті Енерджі Україна», ТОВ «Вестван».

За результатами перевірки, на підставі висновків Акта № 392, відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення: від 14 червня 2021 року № 102, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану для повернення на рахунок платника в банку за декларацією за лютий 2021 року на суму 41659083 грн.; від 14 червня 2021 року № 102, яким було зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за декларацією за лютий 2021 року на суму 4802722 грн.

Також відповідачем було проведено перевірку ТОВ «Кернел-Трейд», за результатами якої, відповідачем складений акт №788/31-00-04-01-03/31454383 (далі Акт № 788) від 20.08.2021, яким встановлено наступні порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, у результаті чого відповідач дійшов висновку, що ТОВ Кернел-Трейд» було занижено податкові зобов`язання по декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року в сумі 1755085 грн.; завищено податковий кредит по декларації з прибутку на додану вартість за травень 2021 року у сумі 1344 592 010 грн.; завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку на грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в сумі 111006 946 грн.

Так, відповідач вказує про неможливість реального здійснення господарських операцій, проведених між ТОВ «Кернел-Трейд» та рядом його контрагентів-постачальників, а саме: ТОВ «Агротрейд Експорт», ТОВ «Інокс Сервіс», ТОВ «Зерно Трест», ТОВ «Крок Груп», ТОВ «Агро Фонд», ТОВ «УЗТК Трейд», ТОВ «Лімі Трейд», ТОВ «Аспект 2015», ТОВ «СВ ТрейдОйл», ТОВ «УПК Інвест», ТОВ «Украгроальянс», ТОВ «Черкаси Інтерторг», ТОВ «Білозаводський елеватор», ПСП «Нове Життя», ТОВ «Євро Клуб», ТОВ «Промінь Відродження», ТОВ «Плюс Гурман», ТОВ «Транспортні Потоки», ТОВ «Ільнара», ТОВ «Презента Преміум», ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро», ТОВ «Амбра Грейн», ТОВ «Вега СГ», ТОВ «Аграрний дім «Фаворит», ТОВ «Агріс Захід», ТОВ «Бізнес Холдинг Груп», ПП «Рубін», ФГ «Кириченко М», ПП «Агрофірма «Лугове», ТОВ «Еко Інтехмаркет», ТОВ «Компанія Ботік», ТОВ «Укрснаб Агро ЛТД», ФГ «Златов Ігор Васильович», ТОВ «Західний контейнерний термінал», ТОВ «Мелісса Агро», ТОВ «Вєкєта», ПрАТ «Дружба», ТОВ «Тім Агро Трейд», ПОСП «Імені Івана Франка», ТОВ «Сі Ей Ті Енерджі Україна», ТОВ «ВВТ Груп», ТОВ «УАЕГ Біоленд», ТОВ «Ліга 50», ТОВ «Грейн Аспект», ТОВ «Реал Тренд», ФГ «Альянс К», ТОВ «Агрофілд Україна», ПСП «Іскра», ТОВ «Омбілік Агро», ТОВ «Зерно Ташлик», ПП «ПАФ Злагода», ТОВ «Агрофірма «Престиж», ТОВ «Мульті-Аграр Дніпро», ТОВ «Баварія Груп», ТОВ «Агрофірма «Вісла», ТОВ «Маштранс Агро», ТОВ «Інфініто ЛТД», ТОВ «Фірма Мультіконт Одеса», СВК «Батьківщина», ТОВ «Агросимвол», ТОВ «Трейдагрохім Україна», ТОВ «БК Затишок», ТОВ «Мал-Агро-Трейд», ТОВ «Заруддя-Агро», ТОВ «РАН Агромир», ПП «Хлібопродукт», ПрАТ «Троянівське», ТОВ «Харківське насіння», ТОВ «Агентство Барон К», СФГ «Бородатий Василь Федорович», ТОВ «Агро Успіх», ТОВ «Екслибрис», ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод», ТОВ «Аграрний дім Геліос», ФГ «Левченко», ФГ «Липоворізьке», ТОВ «Іванків Агро Бізнес 2017», ТОВ «Югзернотранс», ТОВ «Крокус Агро Груп», ТОВ «ЕліусПромо», ТОВ «Петра», ТОВ «Елеватор Зернотрейд», ФГ «Крайагро», ПСП «Червона Калина», ТОВ «Екочем Україна», ТОВ «Каіс Агро», ПП «АгросЮг», ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач», ТОВ «Кропагротек», ФГ «Інноваційні Аграрні Технології», ТОВ «Укрзернотрейд», ТОВ «СапфірАгротех», ТОВ «Стар-Трейд», ТОВ «Агро Лекс», ТОВ «Інтерагростандарт», ТОВ «ТД «Українська Борошномельна Компанія», ТОВ «Агрофірма «Деметра», ТОВ «ФГ «АстраГрей», ФГ «Застава 2010», ФГ «Агро 2005», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Агрозернохолдінг», ТОВ «Лан Агро ЛТД», ІП «ДрайфхолмФармінг», ПП «Юта», ТОВ «Украгрорегіон», ТОВ «АгроконТрейд», ПП «Юг Сервіс», ТОВ «Орттехсервіс», ТОВ «Інфініто ЛТД», СФГ «Відродження», СФГ «Чернявського Віктора Миколайовича», ПП «Агро Транс Індустрія», ТОВ «Стен Арс», ТОВ «Агростандарт-1», ТОВ «Колосс Груп», ФГ «Довгополюк», ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Експерт Агро Україна», ТОВ «Зерно Агротрейдінг», ТОВ «Россинка», ТОВ «ДСВ ЦЗ Україна», ОСОБА_3 , ФГ «Вісла Сад», ПП «Жерм», ФГ «Бондар», ТОВ «Махаон-Інвест», ТОВ «Агро-Пан Трейдинг», ТОВ «Маїс-Агро», ТОВ «Агронива 2016», ТОВ «Рови Агро», ТОВ «Явір», ОСОБА_4 , ТОВ «ДМД Сидс», ФГ «БММ Агро-27», ТОВ «Земля Поділля», ТОВ «Аббакор Трейд», ОСОБА_5 , ТОВ «Сапфір 2016», ТОВ «Буське сортонасінницьке товариство», ТОВ «А Лайн Трейд», ТОВ «Альянс Агро АП», ТОВ «БЦ Агролідер», ТОВ «Кронос Агро РС», ТОВ «ЗТК Златопіль», ФГ «Еден 2012», ПП «СВФ Агро-Лугань», ТОВ «Агро-Інвест 2018», ФГ «Надія», ТОВ «Фанчі Інвест», ТОВ «АгропромІндастрі», ТОВ «Лаконіка М», ТОВ «Етерія-Н», ТОВ «Агро-Альянс Сервіс», ТОВ «Лоза Буга», ТОВ «ТД «Агродар», СФГ «Єлисей», ФГ «Еколайф», ТОВ «НВО Агродім», ФГ «Фруктове», ТОВ «Агроніка 2016», ТОВ «БестІнформ Груп», ТОВ «Смарт Трейдинг Компані», ТОВ «Агро-Слобожанщина», ТОВ «Агроленд Плюс», ТОВ «ФГ «Агро-Будилів», ТОВ «Агровітал Агро», ФГ «Сушко В», ТОВ «Золотники-Агро», СГ ТОВ «Агросвіт», ФГ «Агро Юніверс», ТОВ «Спецтрейдгаз»; втратаТОВ «Кернел-Трейд» частини придбаної сировини в процесі її переробки; недоведення позивачем під час проведення податкової перевірки джерел походження придбаних товарно-матеріальних цінностей за ланцюгом постачання.

За результатами перевірки, на підставі висновків Акта № 788, відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.09.2021 № 1, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану для повернення на рахунок платника в банку у розмірі 1235340 149 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 617670074, 50 грн.; від 27.09.2021 № 1, яким було зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 111006 946 грн.

Не погоджуючись з висновками актів перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України)

За нормами п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У силу положень підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію таїни) та послуг.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до приписів пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного і податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту є податкова накладна, що видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця.

Такі висновки кореспондують приписам пункту 44.1 статті 44 ПК України, у силу як дня цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому слід врахувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Водночас, нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто, на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само, створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Водночас, із визначеного в ПКУ поняття ділової мети вбачається, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто, господарська операція має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції, передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПК України порядку.

Таким чином, ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Враховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2020 у справі № 160/3055/19 звернув увагу та врахував те, що відповідно до сталої судової практики (постанови Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 805/686/17-а, від 12.07.2019 у справі № 808/109/18, від 09.07.2019 у справі № 810/1762/16 тощо) сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Суд, аналізуючи висновки контролюючого органу, що викладені в актах перевірки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, що надані сторонами під час розгляду спору по суті, вважає за необхідне звернути увагу на таке.

За висновком контролюючого органу, господарські операції ТОВ «Кернел-Трейд» з контрагентами, які були предметом перевірок, результати яких відображені в Актах № 788 та № 392, були безтоварними та нереальними, контрагенти не володіли необхідним обсягом матеріально-технічних та трудових ресурсів, необхідних для виконання договорів, були віднесені податковим органом до категорії «ризикових», первинні документи складені без належних на те підстав, а протиправно сформований податковий кредит призвів до заниження ПДВ та завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Досліджуючи питання обґрунтованості висновку відповідача щодо безтоварності господарських операцій з придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей у його контрагентів, зазначених в Акті № 788 та в Акті № 329, суд виходить з наступного.

Під безтоварністю господарських операцій в актах перевірок розуміється відсутність факту передачі товарно-матеріальних цінностей, передбачених договорами, від продавця до покупця.

При цьому у судовому засіданні відповідач зазначав, що факт поставки товару мав місце, однак податковим органом не встановлено походження цього товару від контрагентів контрагента позивача.

Суд виходить з того, що змістом будь-якої господарської операції, яка спроможна спричинити зміни в податковому обліку платника податків, є зміни в стані активів та зобов`язань учасників такої господарської операції. Господарські операції, які були задекларовані позивачем та були предметом дослідження під час податкових перевірок відповідача, є операціями з постачання (купівлі-продажу). Операції купівлі-продажу супроводжуються змінами в активах та зобов`язаннях сторін: вибуття з власності продавця та перехід у власність покупця товару, передбаченого договором, а також вибуття з власності покупця та перехід у власність продавця грошових коштів, передбачених договором в якості оплати.

Як вбачається із матеріалів справи, відомості про оплати товару за спірними господарськими операціями містяться в актах перевірок та не оспорюються відповідачем.

Відтак, факт оплати товару, придбаного позивачем в результаті спірних господарських операцій, суд вважає встановленим та таким, що не підлягає доказуванню в межах даної справи.

Також матеріалами справи підтверджується факт передачі товару за спірними господарськими операціями від постачальників позивачу чи уповноваженій ним особі (зерновий склад, термінал, олійне підприємство).

Дана обставина не заперечувалась відповідачем під час розгляду справи та підтверджується наявними матеріалами справи, до яких долучено засвідчені належним чином копії первинних бухгалтерських документів: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, складські квитанції.

Так, до матеріалів справи приєднано первинні документи господарських операцій між ТОВ «Кернел-Трейд» та постачальниками: ТОВ «АЛаймТрейд» (том 1, а.с. 1-71), ТОВ «АббакорТрейд» (том 1, а.с. 72-91), ТОВ «Аграрний дім Геліос» (том 1, а.с. 92-177), ТОВ «Аграрний дім Фаворит» (том 1, а.с. 178-248), ТОВ «Аграрний дім Фаворит» (том 2, а.с. 1-169), ТОВ «Агро Фонд» (том 2, а.с. 170-250), ТОВ «Агро Фонд» (том 3, а.с. 1-250), ТОВ «Агро Фонд» (том 4, а.с. 1-101), ТОВ «Агроінвест 2018» (том 4, а.с. 102-110), ТОВ «Агрокон-Трейд» (том 4, а.с. 111-142), ТОВ «Агрос-Юг» (том 4, а.с. 143-249), ТОВ «АгропромІндастрі» (том 5, а.с. 1-233), ФГ «Агронива2016» (том 5, а.с. 234-254), ТОВ «Агротрейд Експорт» (том 6, а.с. 1-249), ТОВ «Агротрейд Експорт» (том 7, а.с. 1-68), ТОВ «Агро Юніверс» (том 7, а.с. 69-178), СТОВ «Агросвіт» (том 7, а.с. 179-212), ТОВ «Агроукррегіон» (том 7, а.с. 213-248), ТОВ «Аспект 2015» (том 8, а.с. 1-251), ТОВ «Аспект 2015» (том 9, а.с. 1-106), ТОВ «Агро-Успіх» (том 9, а.с. 107-198), ПП «Агро-Транс Індустрія» (том 9, а.с. 199-250),ПП «Агро-Транс Індустрія» (том 10, а.с. 1-14), ТОВ «Кропагротек» (том 10, а.с. 15-195), СВК «Батьківщина» (том 10, а.с. 196-221), ТОВ «Білозаводський елеватор» (том 10, а.с. 222-250), ТОВ «Амбра Грейн» (том 11, а.с. 1-250), ТОВ «Амбра Грейн» (том 12, а.с. 1-192), ТОВ «Бізнесхолдиггруп» (том 12, а.с. 193-250), ТОВ «Бізнесхолдиггруп» (том 13, а.с. 1-47), ТОВ «УАЕГ Біоленд» (том 13, а.с. 48-120), ТОВ «БК Затишок» (том 13, а.с. 121-204), ФОП Благочестивий (том 13, а.с. 205-225), ФГ «БММ Агро -27» (том 13, а.с. 226-249),ТОВ «БММ Агро -27» (том 14, а.с. 1-25), ФГ Бондар (том 14, а.с. 26-141), ФГ Бородатого В.Ф. (том 14, а.с. 142-250), ФГ Бородатого В.Ф. (том 15, а.с. 1-12), ТОВ «Буськесортонасінневе підприємство» (том 15, а.с. 13-24), ТОВ «Векєта» (том 15, а.с. 25-250),ТОВ «Векєта» (том 16, а.с. 1-69), ПП СВФ «Агро-Лугань» (том 16, а.с. 70-76), СФГ «Відродження» (том 16, а.с. 77-115), ТОВ «Вовчанський міжрайагропостач» (том 16, а.с. 116-131), ФГ «Вісла Сад» (том 16, а.с. 132-166), ТОВ «Вісла Агрофірма» (том 16, а.с. 167-247),ТОВ «Агрофілд» (том 17, а.с. 1-249), ТОВ «Агрофілд» (том 18, а.с. 1-250), ТОВ «Агрофілд» (том 19, а.с. 1-250), ТОВ «Агрофілд» (том 20, а.с. 1-26), ПрАТ «Дружба» (том 20, а.с. 27-222), ТОВ «ДСВ ЦЗ-Україна» (том 20, а.с. 223-250), ТОВ «ДСВ ЦЗ-Україна» (том 21, а.с. 1-53), ТОВ «Екслибрис» (том 21, а.с. 54-152), ТОВ «Еко-Інтех Маркет» (том 21, а.с. 153-248), ТОВ «Еко інтех маркет» (том 22, а.с. 1-117), ТОВ «Земля Поділля» (том 22, а.с. 118-181), ТОВ «Зерно Агро трейдінг» (том 22, а.с. 182-206), ТОВ «Експерт Агро Україна» (том 22, а.с. 207-236), ФГ «Еден 2012» (том 22, а.с. 237-247), ТОВ «ДМД Сидс» (том 23, а.с. 1-101), ФГ Довгополюк (том 23, а.с. 102-143), ТОВ «Західний контейнерний термінал» (том 23, а.с. 144-250), ТОВ «Західний контейнерний термінал» (том 24, а.с. 1-12), ФГ «Зерно Ташлик» (том 24, а.с. 13-149), ТОВ «Елеватор Зернотрейд» (том 24, а.с. 150-249), ТОВ «Елеватор Зернотрейд» (том 25, а.с. 1-71), ПППА «Злагода» (том 25, а.с. 72-137), ТОВ «Зерно-Трест» (том 25, а.с. 138-259), ФГ «Інагротех» (том 26, а.с.1-41), ТОВ «Золотники Агро» (том 26, а.с. 42-69), ТОВ «Енергогазімпекс» (том 26, а.с. 70-86), ПОСП «Імені Франка» (том 26, а.с. 87-101), ТОВ «Агрофірма Престиж» (том 26, а.с. 102-159), ІП «ДрайфхолмФармінг» (том 26, а.с. 160-248), ІП «ДрайфхолмФармінг» (том 27, а.с. 1-12), ТОВ «Іванів Агро Бізнес-2017» (том 27, а.с. 13-19), ФГ Златов (том 27, а.с. 20-250), ФГ Златов (том 28, а.с. 1-47), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 28, а.с. 48-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 29, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 30, а.с. 1-152), ПСП «Іскра» (том 30, а.с. 153-248), ПСП «Іскра» (том 31, а.с. 1-35), ТОВ «Інфініто ЛТД» (том 31, а.с. 36-167), ТОВ «Компанія Ботік» (том 31, а.с. 168-234), ТОВ «Кронос Агро РС» (том 31, а.с. 244-250), ТОВ «Крок Груп» (том 32, а.с. 1-250), ТОВ «Крок Груп» (том 33, а.с. 1-250), ТОВ «Крок Груп» (том 34, а.с. 1-250), ТОВ «Крок Груп» (том 35, а.с. 1-254), ТОВ «Ліга-50» (том 36, а.с. 1-142), ТОВ «Маштранс-Агро» (том 36, а.с. 143-195), ТОВ «Махаон-Інвест» (том 36, а.с. 196-207), ТОВ «Крокус-Агро Груп» (том 36, а.с. 208-244), ТОВ «МАЇС Агро» (том 36, а.с. 245-253), ТОВ «Мелісса Агро» (том 37, а.с. 1-250), ТОВ «Мелісса Агро» (том 38, а.с. 1-50), ТОВ «Мал Агро Трейд», ТОВ «Фірма Мультіконт Одеса» (том 38, а.с. 121-177), ФГ «Липоворізьке» (том 38, а.с. 178-239), ФГ «Надія» (том 38, а.с. 240-25), ФГ Левченко (том 39, а.с. 1-65), ФОП Ніколаєв (том 39,а.с. 66-109), ТОВ «Омбілік Агро» (том 39, а.с. 110-149), ПП «Агрофірма Лугове» (том 39, а.с. 150-191), ФОП Панасюк (том 39, а.с. 192-220), ПСП «Нове Життя» (том 39, а.с. 221-250), ТОВ «Плюс Гурман» (том 40,а.с. 1-177), ТОВ «Россинка» (том 40, а.с. 178-231), ТОВ «Попільнянський ККЗ» (том 40, а.с. 232-248), ТОВ «РАН Агромир» (том 41, а.с. 1-250), ТОВ «РАН Агромир» (том 42, а.с. 1-251), ТОВ «РАН Агромир» (том 43, а.с. 1-33), ТОВ «СВ ТрейдОйл» (том 43, а.с. 34-250), ТОВ «СВ ТрейдОйл» (том 44, а.с. 1-48), ТОВ «Рови Агро» (том 44, а.с. 49-74), ТОВ «СФГ Поділля» (том 44, а.с. 75-86), ТОВ «Петра» (том 44, а.с. 87-97), ТОВ «Сі Ей Ті Енерджі Україна» (том 44, а.с. 98-250), ТОВ «Сі Ей Ті Енерджі Україна» (том 45, а.с. 1-152), ТОВ «Стар-Трейд» (том 45, а.с. 153-252), ФГ Сушко (том 46, а.с. 1-128), ФОП Тоток (том 46, а.с. 129-204), ТОВ «Транспортні потоки» (том 46, а.с. 205-250), ТОВ «Транспортні потоки» (том 47, а.с. 1-250), ТОВ «Транспортні потоки» (том 48, а.с. 1-208), ПАТ «Троянівське» (том 48, а.с. 209-257), ТОВ «Тростянецький млин» (том 49, а.с. 1-26), ТОВ «УЗТК Трейд» (том 49, а.с. 27-250), ТОВ «УЗТК Трейд» (том 50, а.с. 1-250), ТОВ «УЗТК Трейд» (том 51, а.с. 1-110), ТОВ «Украгроальянс» (том 51, а.с. 111-250), ТОВ «Украгроальянс» (том 52, а.с. 1-250), ТОВ «Украгроальянс» (том 53, а.с. 1-17), ТОВ «ТД Українська борошномельна компанія» (том 53, а.с. 18-99), УНСП з ІІ ТОВ «Мульті-Аграр Дніпро» (том 53, а.с. 100-164), ТОВ «УкрзерноТрейд» (том 53, а.с. 165-250), ТОВ «УкрзерноТрейд» (том 54, а.с. 1-38), ТОВ «УПК Інвест» (том 54, а.с. 39-250), ТОВ «УПК Інвест» (том 55, а.с. 1-250), ТОВ «УПК Інвест» (том 56, а.с. 1-250), ТОВ «УПК Інвест» (том 57, а.с. 1-250), ТОВ «УПК Інвест» (том 58, а.с. 1-130), ТОВ «Фанчі Інвест» (том 58, а.с. 131-138), ТОВ «Харківське насіння» (том 58, а.с. 139-149), ПП Хлібопродукт (том 58, а.с. 150-237), ФГ Хорста (том 58, а.с. 238-250), ФГ «Хорста» (том 59, а.с. 1-101), ПСП «Червона калина» (том 59, а.с. 102-104), ТОВ «Черкаси-Інтерторг» (том 59, а.с. 105-250), ТОВ «Черкаси-Інтерторг» (том 60, а.с. 1-250), ТОВ «Черкаси Ітерторг» (том 61, а.с. 1-128), СФГ Чернявського (том 61,а.с. 129-187), ПП «Юг-Сервіс» (том 61, а.с. 188-250), ПП «Юг-Сервіс» (том 62, а.с. 1-36), ФГ «Юг-Агро» 2014 (том 62, а.с. 37-250), ФГ «Юг-Агро 2014» (том 63, а.с. 1-39), ТОВ «Яблунівка Агро» (том 63, а.с. 40-58), ТОВ «Явір» (том 63, а.с. 59-138), ТОВ «Агріс Захід» (том 63, а.с. 139-250), ТОВ «Агріс Захід» (том 64, а.с. 1-250), ТОВ «Агріс Захід» (том 65, а.с. 1-129), ТОВ «Агросимвол» (том 65, а.с. 130-250), ТОВ «Агросимвол» (том 66, а.с. 1-105), ТОВ «Агрозернохолдінг» (том 66, а.с. 106-199), ТОВ ФГ «АстраГрейт» (том 66, а.с. 200-250), ТОВ «ФГ АстраГрейт» (том 67, а.с. 1-38), ТОВ «Бест-інформ груп» (том 67, а.с. 39-250), ТОВ «Бест-інформ груп» (том 68, а.с. 1-18), ТОВ «Баварія Груп» (том 68, а.с. 19-250), ТОВ «Баварія Груп» (том 69, а.с. 1-46), ТОВ «Альянс Агро АП» (том 69, а.с. 46-67), ТОВ Бізнесхолдинггруп» (том 69, а.с. 68-250), ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (том 70, а.с. 1-250), ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (том 71, а.с. 1-250), ТОВ «Бізнесхолдинггруп» (том 72, а.с. 68-213), ТОВ «БЦ Агролідер» (том 72, а.с. 214-250), ТОВ «БЦ Агролідер» (том 73, а.с. 1-250), ТОВ «БЦ Агролідер» (том 74, а.с. 1-250), ТОВ «БЦ Агролідер» (том 75, а.с. 1-36), ФОП Благочестивий (том 75, а.с. 37-92), ТОВ «Зерно Трест» (том 75, а.с. 93-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 76, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 77, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 78, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 79, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 80, а.с. 1-251), ТОВ «Зерно Трест» (том 81, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 82, а.с. 1-250), ТОВ «Зерно Трест» (том 83, а.с. 1-250), ТОВ «Екочем Україна» (том 84, а.с. 1-190), ТОВ «ЗТК Златопіль» (том 84, а.с. 191-232), ФГ «Інагротех» (том 84, а.с. 233-247), ФГ «Інагротех» (том 85, а.с. 1 -19), ТОВ «Заруддя-Агро» (том 85, а.с. 20-73), ФГ «Застава-2010» (том 85, а.с. 4-84, ТОВ ФГ «ЕліусПромо» (том 85, а.с. 85-214), ТОВ «Ільнара» (том 85, а.с. 215-249), ТОВ «Ільнара» (том 86, а.с. 1-250), ТОВ «Ільнара» (том 87, а.с. 1-143), ТОВ Інокс Сервіс (том 87, а.с. 144-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 88, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 89, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 90, а.с. 1-249), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 91, а.с. 1-251), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 92, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 93, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 94, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 95, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 96, а.с. 1-249), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 97, а.с. 1-249), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 98, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 99, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 100, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 101, а.с. 1-251), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 102, а.с. 1-250), ТОВ «Інокс Сервіс» (том 103, а.с. 1-102), ТОВ «Лімі Трейд» (том 103, а.с. 103-250), ТОВ «Лімі Трейд» (том 104, а.с. 1-250), ТОВ «Лімі Трейд» (том 105, а.с. 1-251), ТОВ «Лімі Трейд» (том 106, а.с. 1-250), ТОВ «Лімі Трейд» (том 107, а.с. 1-109), ТОВ Презента Преміум (том 107, а.с. 110-250), ТОВ «Презента Преміум» (том 108, а.с. 1-250), ТОВ «Презента Преміум» (том 109, а.с. 1-250), ТОВ «Презента Преміум» (том 110, а.с. 1-84), ТОВ «Укрснаб Агро ЛТД» (том 110, а.с. 85-250), ТОВ «Укрснаб Агро ЛТД» (том 111, а.с. 1-150), ТОВ «УПК Інвест» (том 111, а.с. 151-250), ТОВ «УПК Інвест» (том 112, а.с. 1-160), ТОВ «СВ ТрейдОйл» (том 112, а.с. 161-250), ТОВ «СВ ТрейдОйл» (том 113, а.с. 1-186), ТОВ «Промінь Відродження» (том 113, а.с. 187-250), ТОВ «Промінь Відродження» (том 114, а.с. 1-250), ТОВ «Промінь Відродження» (том 115, а.с. 1-114), ТОВ «ФГ Агро Будилів» (том 115, а.с. 115-190), ТОВ «Трейдагрохім Україна» (том 115, а.с. 191-250), ТОВ «Трейдагрохім» (том 116, а.с. 1-16), ТОВ «Тім Агро Трейд» (том 116, а.с. 17-114), ТОВ «Сапфір 2016» (том 116, а.с. 115-172), ТОВ «Фірма Мультіконт Одеса» (том 116, а.с. 173-250), ТОВ «Фірма Мультіконт Одеса» (том 117, а.с. 1-76), ТОВ «Ліга-50» (том 117, а.с. 77-206), ТОВ «Пан Агро ЛТД» (том 117, а.с. 207-250), ТОВ «Пан Агро ЛТД» (том 118, а.с. 1-49), ТОВ «Колосс Груп» (том 118, а.с. 50-149), ФОП Мажуга (том 118, а.с. 150-182), ФГ Кириченко (том 118, а.с. 183-250), ФГ Кириченко (том 119, а.с. 1-24), ТОВ Інфініто ЛТД» (том 119, а.с. 25-134).

Також суд звертає увагу на те, що акти перевірок ТОВ «Кернел-Трейд» не містять жодних сумнівів щодо повноти наданих відповідачу до перевірки первинних документів та їх змісту. Водночас жодних пояснень та доказів на їх підтвердження щодо неврахування таких документів у ході проведення перевірки, матеріали справи не містять.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3055/19 звернула увагу на те, що будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-ХIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідачем не спростовано, що внаслідок здійснення господарських операцій із контрагентами, які були предметом перевірок, позивач мав намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності, не підтверджено, що позивач прагнув отримати вигоду виключно переважно за рахунок відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість (безпідставного формування податкового кредиту). Відповідачем не доведено неотримання позивачем товару, придбаного у контрагентів.

Водночас відповідачем поставлено під сумнів лише походження придбаного товару контрагентами позивача.

Так у відповідача наявні зауваження щодо відсутності основних фондів, необхідної кількості трудових ресурсів у контрагентів позивача. Фактично, висновки перевірок ґрунтуються на припущеннях про неспроможність контрагентів позивача здійснювати господарські операції. При цьому, відповідач не надав до суду доказів притягнення до юридичної відповідальності посадових осіб контрагентів щодо господарських операцій, які перевірялися відповідачем, та/або не надав доказів визнання судом недійсними правочинів, укладених позивачем з такими контрагентами.

Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочинів, добросовісності платника податку та достовірності поданих документів.

Суд також критично ставиться до аргументу відповідача про відсутність у платника податків документів, що підтверджують походження товару у постачальника, які мали бути надані покупцеві згідно п.5.5 типової форми договору постачання між платником та його контрагентом.

Суд наголошує на тому, що податковий орган помилково залишає поза увагою ту обставину, що вказані документи не відносяться до первинної бухгалтерської документації за операціями з придбання с/г продукції, не здатні підтвердити факт та зміст таких господарських операцій та не підлягають обов`язковому зберіганню платником податків.

Посилання відповідача на пункт 5.5 типового контракту на закупівлю продукції, який передбачає право Покупця затребувати у продавця додаткові документа (довідка про засіяні площі контрагента, про підсумки збору врожаю тощо) не є релевантним з огляду на доказування факту реальної передачі товару від продавця до покупця.

Як вже було зазначено судом, даний пункт договору передбачає саме право покупця витребувати вказані документи, але ніяк не обов`язок. За таких умов використання покупцем даного права або відмова від його використання жодним чином не можуть трактуватися як порушення платником податків вимог законодавства.

Крім цього, доводи відповідача, викладені в Акті № 392, про відсутність факту реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість на користь постачальників з боку перевізників, які надавали постачальникам-контрагентам позивача послуги з перевезення не підтверджують факту нереальності господарських операцій.

Так, підставами для формування показників податкового обліку платника податків є результати господарських операцій між платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №804/2551/13-а.

Більш того, суд в черговий раз звертає увагу, що факт отримання позивачем товару від контрагентів не заперечувався відповідачем. Відповідач поставив лише під сумнів джерело походження товару контрагентами позивача.

Суд критично ставиться до аргументу відповідача, як на підставу правомірності прийнятих оскаржуваних рішень, про віднесення постачальників товару відповідно до рішення податкового органу до категорії «ризикових» відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 №1165.

Так, порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою КМУ від 11.12.2019 №1165 врегульовує виключно правовідносини, які виникають між податковим органом та платником податку на додану вартість. При цьому єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим». Ні даним нормативним актом, ні іншими актами законодавства України не передбачено інших правових наслідків надання платнику ПДВ статусу «ризикового». Тобто, визнання контрагента-постачальника позивача «ризиковим» не може жодним чином впливати на дійсність його правочинів.

При цьому, перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій через відсутність причинно-наслідкового зв`язку між даними фактами. Особливо в разі, якщо на момент вчинення спірних господарських операцій обидва їх учасники не перебували в статусі «ризикових».

Суд звертає увагу на ту обставину, що на момент вчинення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентами всі податкові накладні, виписані постачальниками, були перевірені податковим органом та належним чином зареєстровані.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагентів позивача матеріальних і трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання такими платниками господарських операцій і не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, позаяк залучення інших субпідрядників (працівників чи організацій) є можливим за умови укладання відповідних договорів.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, що свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Позивач не може нести відповідальність за можливе невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, що вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16.04.2019 у справі № 804/6909/17 та від 21.02.2020 у справі № 815/253/16, від у справі №810/1811/17.

Суд також бере до уваги ту обставину, що висновки відповідача щодо відсутності у контрагентів матеріальної можливості передати ТОВ «Кернел-Трейд» зазначеної в первинних документах продукції, зроблені виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації.

Відповідно до висновку Великої палата Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3055/19, висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично надані ТОВ «АТБ-маркет» до перевірки первинні документи не були проаналізовані в акті перевірки, а тому така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону. Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Досліджуючи питання обґрунтованості висновку відповідача про сировинні втрати ТОВ «Кернел-Трейд» та необхідність їх врахування при обрахунку показників податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Кернел-Трейд» суд зазначає таке.

Як зазначено в Акті перевірки № 788, втрати ТОВ «Кернел-Трейд» сировини відбулися в процесі переробки насіння соняшнику на соняшникову олію на олійних підприємствах. Дана переробка здійснювалася олійними підприємствами на підставі договорів з позивачем про переробку насіння соняшнику на давальницьких умовах.

Висновки про наявність втрат зроблені податковим органом на підставі відповідних даних в бухгалтерському обліку операцій позивача з переробки насіння соняшнику в графі «Сировинні втрати».

Суд виходить із того, що облік переробки насіння на переробних підприємствах проводиться відповідно до Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженому наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 вересня 2009 року № 656 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 455 від 20 липня 2012 року. Даний Порядок встановлює організацію та ведення первинного обліку олійно-жировими підприємствами, їх структурними підрозділами, іншими виробництвами незалежно від форм власності і господарювання, що здійснюють переробку олійної і жирової сировини та виробляють олію (та інші види олійно-жирової продукції) з урахуванням вимог чинного законодавства, галузевих особливостей, практичного досвіду та змін у господарському механізмі підприємств.

Пунктом 2.25 Порядку обліку сировини зазначено, що термін «Сировинні втрати» показують зміну ваги насіння за рахунок зменшення вмісту сміття та вологи в процесі виробництва.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що олійна сировина, що надходить на переробку являє собою неоднорідну суміш із насіння соняшника та певної кількості мінеральних та органічних домішок. Враховуючи, що до переробки допускається лише сировина, що відповідає вимогам чинних стандартів, то в процесі підготовки сировини до переробки вона піддається сушці та очищенню від сторонніх домішок, що є невід`ємною частиною технологічного процесу.

Отже, показники сировинних втрат, зазначені в бухгалтерському обліку позивача, є відображенням зменшення вагових показників прийнятої до переробки сировини, а не відображенням фізичної втрати такої сировини.

Також суд бере до уваги ту обставину, що задекларовані показники сировинних втрат, що виникли за результатами операцій з переробки, не виходять за межі відповідних допусків, зафіксованих в Технологічних регламентах кожного переробного підприємства, що свідчить про відсутність зловживань учасників господарської операції з переробки сировини.

У частині посилань відповідача на відсутність законного джерела отримання товару контрагентом-постачальником позивача, то суд зауважує, що даний висновок суперечить змісту актів перевірок. Зокрема, акти перевірки містять відомості про те, що податковий орган при проведенні перевірки не встановив джерело походження товару. Доказів того, що товарно-матеріальні цінності, які зазначені в первинних документах, мають незаконне джерело походження відповідачем надано суду не було.

Також досліджуючи питання недоведеності позивачем під час проведення податкових перевірок та в ході судового розгляду джерел походження придбаних товарно-матеріальних цінностей за ланцюгом постачання суд приходить до висновку про нерелевантність даного аргументу відносно висновку про відсутність у платника податку права на формування податкового кредиту з ПДВ. Так, чинне законодавство України не висуває до платника податку вимогу доводити джерело походження придбаного товару під час податкової перевірки. Також чинне законодавство не ставить право платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ в залежність від джерела походження придбаного товару. Відтак, на переконання суду, доведення джерела походження товару не входить до предмету доказування в даній справі.

Доводи відповідача про ненадання ТОВ «Кернел-Трейд» на вимогу контролюючого органу під час перевірки договору №БЛЦ20-01916 від 28.05.2020 з ТОВ «Інокс-Сервіс» спростовуються матеріалами справи.

Матеріали перевірки, досліджені судом, не містять інформації про те, що платникові в ході перевірки було направлено запит з вимогою надати згаданий договір, який був відхилений чи проігнорований позивачем. Інших доказів направлення подібного запиту платнику податків відповідач суду не надав. Суд також звертає увагу на те, що даний договір був досліджений судом в ході судового розгляду.

Суд критично ставиться аргументу відповідача про підписання посадовими особам контрагентів протягом одного дня документів, які, відповідно до даних, що в них містяться, складалися в різних містах України.

З матеріалів справи вбачається, що вказані документи були створені в електронній формі та підписані представниками сторін за допомогою кваліфікованого електронного підпису у відповідності до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». За таких умов підписання протягом одного дня декількох документів, створених в різних містах України або особами, які перебувають в різних точках України не є неможливим чи утрудненим.

Враховуючи наведене суд вважає, що висновки відповідача, викладені в актах перевірки №788 та № 392 є помилковими.

Всі досліджені документи складені відповідно до вимог законодавства та містять всі необхідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством.

На противагу зазначеному, податковим органом під час судового розгляду справи, не було наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність саме позивача, як платника податків.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на результатах аналізу податкової інформації, а також на відсутності у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, основних засобів, та набуття статусу «ризикових», проте, суд з даного приводу приймає до уваги, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг, має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях або на не можливості податкового органу встановити джерело походження товару у контрагентів позивача.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних рішень.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 22700 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 14.06.2021 № 102 та № 102, від 27.09.2021 № 1 № 1.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (; адреса: 01001, м. Київ, пров. Тараса Шевченка, буд. 3) судовий збір у сумі 22700,00 грн (двадцять дві тисячі сімсот грн, 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 24 листопада 2023 р.

Суддя Панченко Н.Д.