Справа № 160/26956/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у рф в АТ «Поліс Красноярськ» з 15.02.2013 по 13.01.2023,
зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 22.07.2016 по 13.10.2022 згідно довідки № 02-19/1055 від 13 жовтня 2022 року;
врахувати для обчислення пенсії ОСОБА_1 суми заробітних плат за період з 15.02.2013 по 01.12.2022 згідно довідок АТ «Поліс Красноярськ» №000001463 від 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023; з 07.02.2023 обчислити пенсію за віком ОСОБА_1 з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022, до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 22.07.2016 по 13.10.2022, з врахуванням сум заробітних плат за період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 згідно довідок АТ «Поліс Красноярськ» № 000001463 від 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 лютого 2023 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 водієм в АТ «Поліс Красноярськ» (розташоване на території рф), у тому числі до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано перiод роботи 22.07.2016 по 13.10.2022 відповідно до наданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії за віком вiд 23.02.2023 № 689. Крім того, відповідачем також не враховані заробітки за період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 водієм в «Поліс Красноярськ» (розташоване на території рф) згідно довідок № 000001463 від АТ 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023. Відповідач, як на підставу для не зарахування вказаних періодів посилався на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Позивач вважає, дії відповідача щодо не зарахування до його страхового та пільгового стажу періоди роботи, які підтверджуються усіма необхідними документами, протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), яка доставлена до електронного кабінету відповідача - 23.10.2023 року
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі, з огляду на наступне.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, обчислену відповідно до пункту 1 частин 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) з 07.02.2023.
Страховий стаж ОСОБА_1 згідно розрахунку складає 37 років 9 місяців 10 днів (зарахований по 20.08.2010), у тому числі додаткові роки за Список № 1 - 16 років.
Згідно з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 червня 2023 року, позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 на підприємстві, розташованому на території Російської Федерації.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29 вересня 2023 року, позивачу повідомлено, що для зарахування до страхового стажу та врахування заробітної плати за період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 на підприємстві, розташованому на території Російської Федерації немає підстав.
Відповідачем в обох випадках зазначено, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РСФСР по 31.12.1991.
Позивач не погодившись із такими діями відповідача звернувся до суду з позовом.
Визначаючись щодо заявленого позову суд виходив із наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі також Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).
Статтею 1 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Статтею 26 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі та із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Так зі змісту наданих листів відповідача слідує, що Пенсійним органом не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача періоди його роботи на території російської федерації з 15.02.2013 по 01.12.2022, оскільки з 1 січня 2023 року РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Надаючи оцінку викладеним вище доводам суб`єкта владних повноважень суд зважає на таке.
Так, щодо періоду роботи позивача на території РФ, то згідно з вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка діяла в період виникнення спірних правовідносин та в період роботи позивача на території РФ, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року (діючої в період роботи позивача на території РФ), трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.
Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Таким чином, суд вважає протиправними посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ту обставину, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки вказані обставини не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.
Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок від 12.08.1993) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
На підтвердження стажу роботи в рф позивачем була надана трудова книжка НОМЕР_1 , записами №№ 1-8 підтверджується, що позивач працював в ЗАТ «ЗК «Поліс», перейменоване в AT «ЗК «Поліс», далі перейменоване в AT «Поліс Красноярськ»:
15.02.2013 - прийнятий на Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, рудоуправління в цех великовантажних автомобілів в Автоколону № 1 БелАЗ, водієм автомобілю 5 розряду (наказ від 14.02.2013 № 199-кс); 19.11.2013 - переведений в Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, рудоуправління в цех великовантажних автомобілів в Автоколону № 3, водієм автомобілю 7 розряду (наказ від 18.11.2013 № 1639-кс);
22.07.2016 - переведений в Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, рудоуправління гірничотранспортний цех служби експлуатації великовантажного транспорту в Автоколону № 2 KOMATSU, водієм автомобілю 7 розряду (наказ від 22.07.2016 №2203-кс);
01.02.2018 - переведений в Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, рудоуправління гірничотранспортний цех служби експлуатації великовантажного транспорту в Автоколону № 1 CAT, водієм автомобілю 8 розряду (наказ від 01.02.2018 №264-кс);
12.03.2018 - переведений в операційну дирекцію Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, рудоуправління гірничотранспортний цех великовантажних автомобілів служби експлуатації великовантажного транспорту Автоколона № 1 CAT, водієм автомобілю 8 розряду (наказ від 12.03.2018); - 20.01.2021 - переведений в Автоколону № 2 CAT служби експлуатації великовантажного транспорту гірничотранспортний цех рудоуправління Олімпіадинський гірничозбагачувальний комбінат, операційна дирекція, водієм автомобілю 8 розряду вахтовим методом (наказ від 20.01.2021 №П_.01.20.0022-ЛС).
Окрім того, довідкою № б/н від 13.01.2023, видана Акціонерним товариством «Поліс Красноярськ», також підтверджується, що позивач працював у зазначеному підприємстві.
На підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 позивачем також було надано довідку № 02-19/1055 від 13 жовтня 2022 року, яка уточнює характер праці за посадами, професіями, які дають право на дострокову пенсію, видану Акціонерним товариством «Поліс Красноярськ».
Таким чином довідкою № 02-19/1055 від 13 жовтня 2022 року та довідкою № 02-19/52 від 19 січня 2023 року підтверджено, що позивач у періоди з 22.07.2016 по 13.10.2022 працював повний робочий день у шкідливих умовах за Списком № 1 в АТ «Поліс Красноярськ».
Довідками № 000001463 від 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023, виданими Акціонерним товариством «Поліс Красноярськ», підтверджується, що позивачу у період з лютого 2013 року по листопад 2022 року, були нараховані та виплачені зазначеним підприємством заробітні плати, які враховуються при обчисленні пенсії, окрема в довідках зазначено, мовою оригіналу: «...с начисленнях сумм проиведены начислення в ПФ по установленням тарифам...». Тобто довідками № 000001463 від 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023 також підтверджується безперервний трудовий стаж позивача в рф на підприємстві АТ «Поліс Красноярськ».
Отже, страховий стаж за спірні періоди роботи позивач набув, працюючи на території російської федерації, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 та довідками: № б/н від 13.01.2023, № 000001463 від 18.10.2022. № 000001510 від 17.01.2023, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Із розрахунку страхового стажу позивача убачається, що для обчислення пенсії за віком при призначенні, заробітна плата позивача врахована з липня 2000 року по вересень 2010 року. Тобто за період з лютого 2013 року по листопад 2022 року заробітні плати в АТ «Поліс Красноярськ» не враховані, що істотно може впливати на розмір пенсії за віком позивача.
Позивачем була надана відповідачу до заяви про призначення пенсії № 689 від 23.02.2023 довідка про заробітки № 000001463 від 18.10.2022, довідка про заробітки № 000001510 від 17.01.2023, проте відповідач у листі № 0400-010304-8/152719 від 29 вересня 2023 року протиправно зазначив, що підстав для зарахування заробітної плати за період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 на підприємстві, розташованому на території російської федерації, немає.
Отже, спірний період трудової діяльності в російській федерації підтверджено записами трудової книжки позивача та додатково наданими довідками Акціонерним товариством «Поліс Красноярськ» про роботу позивача на даному підприємстві та довідки № 000001463 від 18.10.2022, № 000001510 від 17.01.2023 про суми заробітної плати позивача у цьому підприємстві, з якої були сплачені відповідні страхові внески (а.с. 29,30). А відтак заробітна плата за період роботи позивача з 15.02.2013 по 01.12.2022 на підприємстві повинна бути врахована для обчислення пенсії.
Таким чином, з огляду на викладене, набутий страховий стаж позивача на території РФ протягом періоду з 15.02.2013 по 01.12.2022 підлягає зарахуванню до страхового стажу, та до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 22.07.2016 по 13.10.2022 року як такий, що має бути врахований при вирішенні питання про призначення пенсії за віком.
Водночас суд зауважує, що вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у рф в АТ «Поліс Красноярськ» з 15.02.2013 по 13.01.2023, підлягає задоволенню тільки в частині по 01.12.2022року, в іншій частині задоволенню не підлягає.
Підсумовуючи вищевикладене суд констатує, що відповідачами не надано належних доказів в обґрунтування того, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності суб`єкти владних повноважень діяли обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно та з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст. 46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.
За таких обставин оскаржувані відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є протиправними
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що основна вимога позивача задоволена то, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн 60 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання чинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у рф в АТ «Поліс Красноярськ» з 15.02.2013 по 01.12.2022 року
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 22.07.2016 по 13.10.2022 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати для обчислення пенсії ОСОБА_1 суми заробітних плат за період з 15.02.2013 по 01.12.2022 згідно довідок АТ «Поліс Красноярськ» № 000001463 від 18.10.2022 року та № 000001510 від 17.01.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 07.02.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022, до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 22.07.2016 по 13.10.2022, з врахуванням сум заробітних плат за період роботи з 15.02.2013 по 01.12.2022 згідно довідок АТ «Поліс Красноярськ» № 000001463 від 18.10.2022 та № 000001510 від 17.01.2023 та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев