Справа № 160/17260/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняВасіної Н.В.
представника відповідача Шурпінова М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
17 липня 2023 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 , інн НОМЕР_2 ;
зобов`язати військову частину НОМЕР_3 , місто Дніпро, ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 видати наказ, яким перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2022 року по травень 2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць військовослужбовцю ОСОБА_1 , інн НОМЕР_2 .
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
02 травня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про здійсненні донарахування та виплати позивачеві починаючи з березня 2022 року додаткової винагороди з розрахунку 100 тисяч, приймаючи до уваги безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях на території Харківської області, яка була по суті зоною бойових дій, та надання інформації стосовно місця постійної дислокації та місця несення служби позивача.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 за №3925 від 30 травня 2023 року, представника позивача повідомлено, що інформацію стосовно місця дислокації та місця несення служби військовослужбовця ОСОБА_1 у м. Харкові надати неможливо, оскільки вказана інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом, додатково надано довідку за формою №5 про доходи позивача за період з 2022 року по теперішній час.
ОСОБА_1 вважає, що у відповідності до постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не отримав додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати до суду належним чином засвідчені накази про прийняття позивача на службу та її проходження; розпорядчі документи, якими встановлено нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 30.04.2023; належним чином засвідчені докази, які підтверджують виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 30.04.2023; належним чином засвідчені докази, які підтверджують нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.03.2022 по 30.04.2023 (якщо таке мало місце); належним чином завірені докази (бойові розпорядження тощо), які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах у період з 01.03.2022 по 30.04.2023 (якщо це не є інформацією з обмеженим доступом).
Відповідачем дійсно підтверджується факт того, що військовослужбовець за мобілізацією солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року №12 (по стройовій частині) перебував на посаді стрільця 1 відділення 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 року №36 солдата ОСОБА_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 було направлено для виконання обов`язків військової служби з охорони шляхопровідної розв`язки (УЗ-22/09).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлена виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30 000 гривень іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Відповідно до пункту 3 окремого доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або у заходах - довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу з вказаного переліку.
Відповідно до бойових розпоряджень, підрозділ, в якому проходить військову службу ОСОБА_1 ,, виконує завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони згідно переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу того, що він має право на отримання грошової винагороди у розмірі 100000 гривень пропорційно днів виконання бойових завдань, крім того, територія, на якій ОСОБА_1 несе обов`язки військової служби, не є територією ведення воєнних дій.
Останнє судове засідання в справі відбулося 16 листопада 2023 року о 12 годині 30 хвилин.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за допомогою системи "Електронний суд" про судові засідання в справі 26 жовтня 2023 року, 09 листопада 2023 року та 16 листопада 2023 року, однак, жодного разу в судове засідання не з`явився, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Представник відповідача з`явився в судове засідання та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що військовослужбовець за мобілізацією солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2022 року №12 (по стройовій частині) перебував на посаді стрільця 1 відділення 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 року №36 солдата ОСОБА_1 з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 було направлено для виконання обов`язків військової служби з охорони шляхопровідної розв`язки (УЗ-22/09).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2023 року №121 солдата ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 травня 2023 року №1/рс стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 01 травня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Встановити оклад за посадою 2730 гривень на місяць, шпк «солдат».
Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 535% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу (грошового забезпечення) з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років 25%.
Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01 травня 2023 року №1/рс.
02 травня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про здійсненні донарахування та виплати позивачеві, починаючи з березня 2022 року додаткової винагороди з розрахунку 100 тисяч, приймаючи до уваги безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях на території Харківської області, яка була по суті зоною бойових дій, та надання інформації стосовно місця постійної дислокації та місця несення служби позивача.
Листом командира військової частини НОМЕР_1 за №3925 від 30 травня 2023 року, представника позивача повідомлено, що інформацію стосовно місця дислокації та місця несення служби військовослужбовця ОСОБА_1 у м. Харкові надати неможливо, оскільки вказана інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом, додатково надано довідку за формою №5 про доходи позивача за період з 2022 року по теперішній час.
Судом з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки про доходи командира військової частини НОМЕР_1 №29/2050 від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_1 в період служби з 04.03.2022 року по жовтень 2023 року нараховувалось грошове забезпечення та додаткова винагорода.
ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року була прийнята постанова №168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 в спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» були внесені зміни до Постанови №168, а саме: пункт 2-1 викладено в такій редакції: «встановити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень».

На виконання вищезазначених змін, наказом Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №44 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 №177/39233), який набув чинності з 01 лютого 2023 року, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197) - доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

«30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

з всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень».

Проте, згідно окремого доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

При цьому, у зв`язку з введенням в дію наказу Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №44, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України розроблено роз`яснення від 11.04.2023 №423/1932 "Окремих питань щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого.2022 року №168".

Перелік об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».

Крім того, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Підставою для виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів:

бойовий наказ (бойового розпорядження);

журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Судом встановлено, що жодного доказу з вищевказаного переліку протягом розгляду справи позивачем та його представником не було надано.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує, що відповідно до довідки про доходи командира військової частини НОМЕР_1 №29/2050 від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_1 в період служби з 04.03.2022 року по жовтень 2023 року нараховувалось грошове забезпечення та додаткова винагорода в наступних розмірах:

- березень 2022 року (27096,77 грн. + 12591,93 грн.);

- квітень 2022 року (30 000,00 грн. + 13941,05 грн.);

- травень 2022 року (30 000,00 грн. + 14181,71 грн.);

- червень 2022 року (30 000,00 грн. + 14285,91 грн.);

- липень 2022 року (30 000,00 грн. + 14334,70 грн.);

- серпень 2022 року (30 000,00 грн. + 14550,50 грн.);

- вересень 2022 року (30 000,00 грн. + 14550,50 грн.);

- жовтень 2022 року (30 000,00 грн. + 14550,50 грн. + 13268,70 грн.);

- листопада 2022 року (30 000,00 грн. + 14693,50 грн.);

- грудень 2022 року (30 000,00 грн. + 14739,53 грн.);

- січень 2023 року (30 000, 00 грн. + 13732,80 грн.);

- лютий 2023 року (20557,80 грн.);

- березень 2023 року (21279,48 грн.);

- квітень 2023 року (21329,25 грн.);

- травень 2023 року (5806,45 грн. + 21329,25 грн.);

- червень 2023 року (30 000,00 грн. + 21329,25 грн.);

- липень 2023 року (30 000,00 грн. + 21329,25 грн.);

- серпень 2023 року (30 000,00 грн. + 21329,25 грн. + 21329,25 грн.);

- вересень 2023 року (20 000,00 грн. + 21329,25 грн.);

- жовтень 2023 року (21329,25 грн.).

Отже, законні підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. в спірний період у командування військової частина НОМЕР_1 були відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, і, як наслідок, похідні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 видати наказ, яким перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2022 року по травень 2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100000 гривень пропорційною в розрахунку на місяць військовослужбовцю ОСОБА_1 , також задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, питання щодо розподілу судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 27 листопада 2023 року.

Суддя В.М. Олійник