Справа № 160/2687/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/2687/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023, (суддя суду першої інстанції Юхно І.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/2687/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

14.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення начальника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби Рава-Руська (типу А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 24.01.2023 про відмову в перетинання державного кордону України громадянину України, що досяг 16-річного віку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що законодавець не ставить в залежність, зокрема місце (країна) здобування відповідної освіти, а також дату вступу до відповідного навчального закладу, до наявності права відповідної особи не бути призваною на військову службу під час мобілізації на особливий період. Необхідним є сам факт перебування на навчанні у відповідному навчальному закладі. Тобто позивач, відповідно до статті 23 Закону України № 3543-ХІІ станом на 24.01.2023 року не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Відтак, з огляду на встановлені обставини, що Позивач прибувши до міжнародного автомобільного пункту пропуску Рава-Руська Хребенне через державний кордон України 24.01.2023 мав право на перетин державного кордону України як особа, яка згідно пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 21.04.2023 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Позивач наголошує, що судом під час розгляду справи було зроблено необґрунтований висновок про те, що позивачем під час перетинання не надано належних документів на підтвердження права на виїзд за межі території України. Позивач зазначає, що станом на 24.01.2023 позивач не підлягав призову за мобілізацією, оскільки вступив до ВНЗ в Німеччині, Новокодацький райнний ТЦК не заперечував проти виїзду позивача закордон, про що склав довідку, відтак ОСОБА_1 не повинні були відмовляти у перетинанні державного кордону.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду першої інстанції залишити без задоволення, а апеляційну скаргу без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.2011 Ленінським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

24.01.2023 позивач прибув в міжнародний автомобільний пункт пропуску Рава-Руська Хребенне з метою виїзду з України та надав такі документи:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданий 09.08.2018, виданий органом 1213;

- довідка для виїзду за кордон здобувачів фахової, передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти від 28 грудня 2022 року № юр/4632, видану Новокодацьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_4 з відміткою у п.12 Особливі примітки про надання відстрочки за ст.23 абз.18 Закону Україну Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію строком на шість місяців до 28.06.2023;

- студентський квиток;

- повідомлення Кільського університету прикладних наук про допуск до зарахування від 28.09.2022;

- запит Новокодацького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до керівника Кільського університету прикладних наук від 11.11.2022 № юр/4025;

- довідка Кільського університету прикладних наук за №WS22/23 від 21.11.2022.

Начальником 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 7 прикордонного Карпатського загону старшим лейтенантом ОСОБА_2 24.01.2023 прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, яким громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , документ, що посвідчує особу: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 виданий 09.08.2018 року, орган, що видав 1213, на підставі Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, а також Закону України Про затвердження Указу Президента Україну Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року, ПКМУ №57, тимчасово обмежено у праві виїзду з України у зв`язку з ненаданням на паспортний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.

Другий примірник вказаного рішення отримано позивачем особисто 24.01.2023, про що свідчить його підпис на наявній у матеріалах справи копії оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в перетині державного кордону України, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не набув права на перетин державного кордону України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Гарантоване статтею 33 Конституції України право вільно залишати територію України належить до категорії прав, що можуть бути обмежені в умовах воєнного стану.

Воєнний стан на усій території України введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022).

Зазначеним Указом воєнний стан введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, однак в подальшому цей строк продовжувався з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб - Указом Президента №259/2022 від 18.04.2022, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб - Указом Президента №341/2022 від 17.05.2022 та з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII).

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону №389-VIII).

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №389-VIII правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом (ч.6 ст.5 Закону №389-VIII).

В указі Президента України про введення воєнного стану серед іншого зазначаються вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.5 Закону №389-VIII).

Згідно пункту 3 Указу №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до пункту 3 Указу №64/2022 на період дії правового режиму воєнного стану (строк дії обмежень) передбачено можливість обмеження у тому числі встановленого статтею 33 Конституції України права вільно залишати територію України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону №389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з пунктом 2 Указу №64/2022 зобов`язано військове командування (Генеральний штаб Збройних Сил України, Командування об`єднаних сил Збройних Сил України, командування видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управління оперативних командувань, командирів військових з`єднань, частини Збройних Сил України, Державну прикордонну службу України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національну гвардію України, Службу безпеки України, Службу зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Порядок перетинання громадянами України державного кордону унормовано Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 (далі - Правила №57).

З метою врегулювання особливостей, винятків та обмежень у реалізації прав громадян України на виїзд за межі території України, а із цим і прав на перетин державного кордону, після введення на усій території України воєнного стану, Урядом неодноразово вносилися зміни до Правил №57.

З поміж інших змін які підлягають застосуванню в умовах воєнного стану, Правила №57 доповнено пунктами 2-1 - 2-6.

Зокрема, пунктами 2-1 та 2-2 передбачено категорії осіб, що мають право перетинати державний кордон під час дії на території України воєнного або надзвичайного стану, а також умови і порядок реалізації цього права.

Те, що позивач не належить до категорій осіб вказаних у пунктах 2-1 та 2-2 Правил №57 останнім не заперечується.

Згідно з пунктом 2.6 Правил №57, в редакції чинній з 01.04.2022 року, передбачено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Нормою пункту 2.6 Правил № 57 право на перетин державного кордону поширено окрім осіб перелік яких прямо передбачено пунктами 2-1 та 2-2 цих Правил і на інших осіб, які є військовозобов`язаними однак не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Однак із цього правила встановлено винятки і ці винятки поширено на осіб, визначених у тому числі в абзаці другому ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти (абзац другий частини статті 23 в редакції Законів №2745-VIII від 06.06.2019, №2196-IX від 14.04.2022).

Як встановлено судом, позивач при спробі перетину державного кордону посилався на те, що він є здобувачем вищої освіти та прямує для навчання за денною формою до іноземного вищого навчального, який розташований в Німеччині. Обґрунтовував своє право на перетин кордону тим, що йому надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на період навчання, він має відповідну довідку з районного ТЦК.

Системний аналіз процитованих норм п.2-6 Правил №57 у сукупності із ст.23 Закону №3543-XII дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану не усім категоріям осіб які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації надано право на перетин державного кордону у режимі виїзду. Здобувачам вищої освіти хоча і гарантовано право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації однак для цієї категорії осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, не передбачено права на перетин державного кордону у режимі виїзду в умовах дії на території України воєнного стану.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що станом на січень 2023 року позивач не мав правових підстав для перетину державного кордону.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" особливий правовий режим воєнного стану передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, повноважень необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст.2 Закону).

Згідно з п.3 ч.1 ст.12-1 Закону Кабінет Міністрів України в разі введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях: організовує та здійснює керівництво центральними та іншими органами виконавчої влади в умовах воєнного стану.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Указу від 24 лютого 2022 року №64/2022 Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні.

Системою таких заходів стало прийняття урядом Постанов №166 від 28.02.2022 №179 від 01.03.2022 №264 від 12.03.2022 №383 від 29.03.2022 №399 від 01.04.2022 №411 від 05.04.2022 №615 від 20.05.2022 №661 від 10.06.2022 №992 від 02.09.2022 №1044 від 10.09.2022 №1082 від 27.09.2022 №1148 від 04.10.2022 та №1212 від 28.10.2022 якими внесено зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України. Цими змінами, з - поміж іншого, передбачено обмеження прав певних категорій громадян України на виїзд за межі території України впродовж строку дії воєнного стану. Це обмеження, як зазначалося судом раніше, узгоджується із пунктом 3 Указу від 24 лютого 2022 року №64/2022 про можливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтею 33 Конституції України.

Таким чином, введення Указом від 24 лютого 2022 року №64/2022 на усій території України воєнного стану і стало причиною тимчасового обмеження прав позивача на перетин державного кордону з метою виїзду за межі території України. Це тимчасове обмеження запроваджено у відповідності до Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні.

Суд звертає увагу, що передбачені ст.6 Закону №3857-XII підстави тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України є загальними та застосовуються як до так і після введення воєнного стану, застосована щодо позивача підстава для відмови у перетині державного кордону є спеціальним обмеженням впровадженим в установленому Конституцією України порядку на період дії воєнного стану.

Стосовно доводів позивача про невідповідність рішення про відмову в перетинанні державного кордону, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 , який досяг 16-річного віку, від 24.01.2023 року відповідає формі, затвердженій наказом Адміністрації ДПС України від 14.12.2010 року №967.

Так, в рішенні наведено персональні дані позивача, його паспортні документи. Вказано правову підставу його прийняття, а саме Укази Президента від 24.02.2022 року №64/2022 Про ведення воєнного стану в Україні, щодо ведення тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених ст. 33 Конституції України, а також Постанову КМУ від 27.01.1995 року №57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, вказано що тимчасово обмежено виїзд позивача з України під час дії воєнного стану у зв`язку з відсутністю такого права.

Тобто, оскаржуване рішення містить всі обов`язкові реквізити, підставу та мотиви його прийняття, ідповідає формі встановленій законом, тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що спірне рішення має разовий характер і вичерпало свою дію фактом його виконання, тому за наявності на те законних підстав, які дійсно надають право на перетин державного кордону на виїзд з України, оскаржуване рішення жодним чином не створить перешкод для перетину позивачем кордону України.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.09.2023 року по справі № 380/16876/22, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 в адміністративній справі №160/2687/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай