Справа № 620/4432/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4432/23 Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 № UA102000/2022/000074/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що відповідачем необґрунтовано скориговано митну вартість транспортного засобу із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до даних інформаційного ресурсу мережі Інтернет dat.de. Також, відповідачем у спірному рішенні не зазначено конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також не обґрунтовано необхідність перевірки сумнівних відомостей та не зазначено документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 № UA102000/2022/000074/2.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Чернігівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 25.10.2023.

10.10.2023, під № 39229 до суду від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 08.11.2023. Продовжено строк розгяду апеляційної скарги.

Розгляд апеляційної скарги 08.11.2023 та 15.11.2023 відкладено на 22.11.2023.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

22.11.2023 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.09.2022 ОСОБА_1 було придбано у нерезидента Stepan Lazarevich Todorov автомобіль VOLVO XC-90 номер кузову НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 02.01.2017 року вартістю 10700 доларів США (т. 1 а.с. 12, 16).

Позивачем з метою митного оформлення вищевказаного транспортного засобу до Чернігівської митниці ДФС було подано митну декларацію від 26.09.2022 № UA 102170/2022/002233, договір купівлі-продажу від 01.09.2022, рахунок-фактуру (інвойс) б/н, декларацію про походження товару б/н від 01.09.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.07.2022, паспорт громадянина України та інші товаросупровідні документи, які зазначені в картці відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2022/000134 (т. 1 а.с. 13, 16, 19, 22, 125-126, 128-132).

21.10.2022 Чернігівською митницею було прийнято рішення коригування митної вартості товарів № UA102000/2022/000074/2, згідно якого митним органом було визначено митну вартість товару 26963,32 доларів США (т. 1 а.с. 29-30).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що в порядку контролю правильності визначення митної вартості (частина перша статті 54 Митного кодексу України) ТЗ, реалізуючи право, передбачене пунктом 1 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України, здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах. За її результатами встановлено наступне: Відповідно до частини 2 пункту 2 розділу I «Загальні положення» Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 17.11.2005 № 1118, у разі придбання (отримання) ТЗ у громадян, одним з документів, що підтверджує право власності на ТЗ, є засвідчений нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договір купівлі-продажу, міни чи дарування тощо. Проте, наданий до митного оформлення договір купівлі-продажу автомобіля від 01.09.2022 нотаріально не засвідчено. Договір купівлі-продажу від 01.09.2022 не містить умов сплати коштів покупцем при купівлі вищезазначеного автомобіля. Серед наданих до митного оформлення документів в порушення пункту 4 частини другої статті 53 та частини першої статті 368 Митного кодексу України відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів (підтвердження ціни, що фактично сплачена) за оцінюваний ТЗ покупцем (чеки, що свідчать про оплату задекларованої суми вартості) та які можна було б ідентифікувати з цією поставкою автомобіля. Згідно договору купівлі-продажу від 01.09.2022 продаж автомобіля здійснює Stepan Lazarevich Todorov. В той же час, згідно наданого до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 22.07.2022 № НОМЕР_3 попереднім власником ТЗ є ОСОБА_2 . Документи, які підтверджували б право власності Stepan Lazarevich Todorov на цей автомобіль, до митного оформлення не надавалися. Згідно з договором купівлі-продажу від 01.09.2022 поставка автомобіля здійснювалася на умовах FCA - Varna, Болгарія. Але, серед наданих до митного оформлення документів в порушення пунктів 4 - 6 частини другої статті 53 та частини другої статті 368 Митного кодексу України відсутні документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення цього автомобіля, також відсутні транспортні перевізні документи з маршрутом перевезення. Таким чином, до митної вартості автомобіля не включено таку її складову, як витрати на транспортування автомобіля до митного кордону України. Дата першої реєстрації автомобіля, вказана в договорі купівлі-продажу від 01.09.2022 (02.01.2017) відрізняється від тієї, яка вказана в свідоцтві про реєстрацію ТЗ від 22.07.2022 №1526887 (07/2017). Відповідно до митної декларації країни відправлення від 01.09.2022 № 22BG002005DA570149 (копія) поставка автомобіля здійснювалася згідно з інвойсом від 31.08.2022 року, який до митного оформлення не і надавався. Враховуючи розбіжності в документах, які можуть свідчити про викривлення дійсної вартості оцінюваного автомобіля, відповідно до частини другої та третьої статті 53 Митного кодексу України особі, уповноваженій на декларування, було запропоновано надати наступні додаткові документи:- висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (відповідно до проведеного митного огляду автомобіль має наявні пошкодження, ступінь яких може встановити лише експерт); рахунок про транспортні витрати перевізника товару (при визначенні митної вартості до ціни ТЗ не були включені витрати на його транспортування до митного кордону України); - касові або товарні чеки, ярлики або інші документи, що містять відомості, щодо вартості товару (для підтвердження задекларованої вартості ТЗ згідно з частиною першою статті 368 Митного кодексу України). В свою чергу, особою, уповноваженою на декларування, було надано лише звіт про незалежну оцінку нерозмитненого б/в пошкодженого ТЗ від 19.10.2022 № AS221019-002. Інші документи надано не було у зв`язку з їх відсутністю (лист від 21.10.2022 року). 3а результатами розгляду наданого звіту встановлено наступне. Для розрахунку середньої ринкової ціни КТЗ експертом бралися ціни на автомобіль Volvo ХС90 версії Momentum, в той час, як відповідно до інтернет-ресурсу find-car.co.il автомобіль Volvo ХС90 з номерним знаком НОМЕР_3 іншої версії - Inscription, що має суттєвий вплив на ціну ТЗ. Крім того, при аналізі цін на ідентичні автомобілі експертом не був врахований показник одометру оцінюваного ТЗ. Таким чином, наданий звіт не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити його перевірку у відповідності до положень частини двадцять першої статті 58 Митного кодексу України. У зв`язку з неподанням особою, уповноваженою на декларування, документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 Митного кодексу України, враховуючи розбіжності в документах, відсутність усіх складових митної вартості (витрати на транспортування до митного кордону України), є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості автомобіля самостійно. У відповідності до вимог частини п`ятої статті 55 та частини четвертої статті 157 Митного кодексу України проведена консультація між митним органом та особою, уповноваженою на декларування, з метою визначення основи митної вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари. Враховуючи вимоги частин другої, третьої статті 53, частин шостої статті 54 та статті 368 Митного кодексу України підстави для визнання митної вартості автомобіля, заявленої особою, уповноваженою на декларування, відсутні. Митну вартість автомобіля скориговано відповідно до пункту 7.53 Методики за ціною продажу КТЗ в країні придбання або в провідних країнах-експортерах, з урахуванням вимог статті 64 Митного кодексу України. Відповідно до інтернет-ресурсу dat.de вартість «легкового автомобіля Volvo ХС90 версії Inscription, перша реєстрація 07/2017, 2.0 бензиновий двигун, 235 кВ (320 л.с.), автоматична коробка передач, показник одометру 100593 км» становить 35000 EUR або 34135,54 USD (1248289,00 грн.). Враховуючи визначені експертом (звіт про незалежну оцінку нерозмитненого б/в пошкодженого ТЗ від 19.10.2022 №AS221019-002) процент додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ (0,80%) та вартість відновлювального ремонту (255858,36 грн.), вартість оцінюваного ТЗ становитиме 982444,33 грн. або 26865,79 USD. Митну оцінку ТЗ здійснено із застосуванням резервного методу на рівні 26963,32 USD (26865,79 USD + витрати на транспортування до митного кордону України (цінова база ЄАІС Держмитслужби - митна декларація від 14.06.2022 №А500080/2022/004170).

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації;

- позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України;

- відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару;

- приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом 2 г (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, окрім врахування проценту додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ (0,80%) та вартість відновлювального ремонту, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України;

- за висновками суду, відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, при цьому, основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- до митного оформлення позивачем не було подано рахунок-фактуру (інвойс), але даний факт проігнорований судом першої інстанції та не брався до відома;

- у митній декларації від 26.09.2022 № UА102170/2022/002233 під кодом (0380),за яким саме повинен надаватись рахунок-фактура (інвойс) від 01.09.2022 б/н брокером наданий інший документ - контракт, що підтверджується витягом з програмного забезпечення «Інспектор». Даний витяг не надавався до суду першої інстанції, оскільки дане питання не виникало, але суд першої інстанції в рішенні вказує що інвойс був наданий до митного оформлення та зазначений в картці відмови. Отже, при заповненні МД брокером зроблена помилка;

- всі документи, які були подані разом з митною декларацією автоматично передаються для виконання митних формальностей, а дані з МД автоматично переносяться до рішення про коригування митної вартості та картки відмови. Чернігівській митниці не було надано рахунок-фактуру (інвойс) при проведені митного оформлення товару;

- серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 4 ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 МК України відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати (підтвердження ціни, що фактично сплачена) оцінюваного транспортного засобу покупцем (будь-які чеки, що свідчать про оплату задекларованої суми вартості). Таким чином, відсутня можливість перевірити числове значення митної вартості придбаного автомобіля;

- до митного оформлення обов`язково подаються документи про транспортні витрати згідно п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, а до митної вартості обов`язково додаються витрати на транспортування відповідно до норм п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України. Ні відповідних документів, ні врахування витрат на транспортування позивач не надала та не здійснила;

- показники одометру (величина пробігу) впливають на рівень вартості транспортного засобу та повинні враховуватися відповідно до пункту 7.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 № 142/5/2092, зареєстрована у Міністерстві юстиції України від 28.11.2003 за № 1074/8395 (із змінами). До митного оформлення подані неналежні документи, які не можуть підтверджувати заявлену митну вартість спірного авто, оскільки або нотаріально не засвідчені, або містять розбіжності;

- наданий звіт не є належним документом на підтвердження заявленої митної вартості спірного авто, оскільки не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити його перевірку у відповідності до положень ч. 21 ст. 58 МК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до норм частини першої статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

За змістом ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями ст. ст. 49, 50 Митного кодексу України, визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України, встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, за ч. 1, 3, 4 статті 368 Митного кодексу України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тож, з наведеного слідує, що приписи МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, водночас, забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що передбачені МК України. При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме, наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, вказане зобов`язує митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 чи ст. 368 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивачем до митного оформлення було надано рахунок-фактуру (інвойс) б/н, декларацію про походження товару б/н від 01.09.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.07.2022 паспорт громадянина України та інші товаросупровідні документи, які зазначені в картці відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102170/2022/000134, та в яких зазначено характеристики товару: марку та модель автомобіля, номер кузова, рік виробництва, ціну.

У контексті посилань апелянта на допущену при митному оформленні помилку при заповненні графи інвойс та надання замість нього контракту, відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не надав підтверджуючих документів, які б свідчили про ненадання позивачем до митного оформлення рахунку-фактури (інвойсу), хоча обов`язок доказування правомірності рішення, дії бездіяльності суб`єкта владних повноважень та надання всіх наявних у останнього для суду документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, покладено ст. 77 КАС України на суб`єкта владних повноважень.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою та другою статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).

У даному випадку, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом 2 г (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, окрім врахування проценту додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ (0,80%) та вартість відновлювального ремонту, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

У частині посилань митного органу про ненадання позивачем банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортного засобу, що прямо передбачено приписами МК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що банківські/платіжні документи не могли бути надані, позаяк, вони були відсутні та не могли бути надані, адже оплата за товар здійснювалась у готівковій формі, що передбачено відповідним договором.

Щодо посилань митного органу на те, що надання до митного оформлення договору купівлі-продажу, який не посвідчено нотаріально, є підставою для коригування митної вартості, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було прийнято наданий позивачем договір купівлі-продажу від 01.09.2022, як документ, що підтверджує право власності на транспортний засіб.

Крім того, не включення до митної вартості автомобіля витрат на транспортування автомобіля до митного кордону України, не може бути підставою для коригування фактичної вартості придбаного товару, а може бути підставою для коригування митної вартості товару лише за рахунок додаткового включення таких витрат до заявленої декларантом вартості відповідного товару.

Колегія суддів вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано пакет документів, з якого можливо було б встановити та підтвердити митну вартість товару.

На противагу зазначеному, приймаючи наведені в апеляційній скарзі та прийняті судом до уваги посилання на наявність певних недотчностей/недоліків у наданих до оформлення документів, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено впливу вказаних обставин на дійсну митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Під час розгляду апеляційної скарги стороною відповідача не було вказано на наявність документів, наданих декларантом, які містять розбіжності в показниках, які б вплинули на митну варість товару.

Щодо посилання відповідача на неточності в показниках однометру та неможливості впевнитися у достовірності та об`єктивності наведеної інформації в наданому митниці звіту ТОВ «Центу незалежної експертної оцінки» від 19.10.2022, слід зазначити, що вищевказаний звіт є офіційним документом, виданим компетентним органом, на сьогоднішній момент є дійсним, інформація про його поставлення під сумнів відсутня, як і не надано до суду саме доказів, який би спростував зміст вищевказаного експертного звіту (митний орган не є компетентним органом, який може надавати оцінку достовірності вказаних у звіті відомостей та висновків). При цьому, скаржник не заявляв клопотання до суду щодо призначення експертизи.

Вказані митним органом неточності як-то розбіжності в першій даті реєстрації транспортного засобу та у зазначенні показнику потужності не спростовують задекларованої позивачем ціни митної вартості транспортного засобу.

Крім того, зі змісту висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 12 від 23.01.2023 та додатків до нього, в ході проведення експертного дослідження експертом Громовим А.М. були враховані також дані реєстраційних документів на транспортний засіб (додаток № 3), а отже, були враховані як перша дата реєстрації транспортного засобу, так і потужність транспортного засобу.

Також, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 № UA102000/2022/000074/2, у ньому зазначено лише про неможливість застосування 2-5 методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних товарів, подібних (аналогічних) товарів та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами 4 та 5, а також джерело інформації, що не дає підстав вважати таке є рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України. При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно положень статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості відповідач зазначив, що проводив консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією щодо застосування другорядного методу визначення митної вартості.

Однак, як правильно виснував суд першої інстанції, доводи Чернігівської митниці про проведення консультацій є необґрунтованими, оскільки право вимоги додаткових документів, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України.

Отже, відповідачем не дотримано процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Ураховуючи викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 21.10.2022 № UA102000/2022/000074/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Відповідачем в апеляційній скарзі було наведено обставини наявності неточностей/помилок в поданих позивачем при митному оформленні документах, проте, не доведено чому подані позивачем документи не дають змогу встановити дійсність заявленої митної вартості автомобіля, як і не вказано про підробку таких документів. Відповідачем не зазначено конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 24.11.2023.