Справа № 160/24029/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути моє звернення від 27.02.2023 з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 , трудовій книжці НОМЕР_3 від 08.09.1981, архівній довідці №745 від 29.05.2022, виданій комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів», та довідці № 17 від 07.06.2023, виданій споживчим товариством «Зорянське».
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що відповідач з формальних підстав не зарахував окремі періоди роботи позивача через зміст уточнюючих довідок.
29 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов лист від 28.09.2023 року №1500-0307-7/136432, в якому зазначено, що надати матеріали пенсійної справи неможливо, оскільки після завершення опрацювання звернення пенсіонера електронна пенсійна справа доступна користувачу регіону, на обліку якого знаходиться електронна пенсійна справа, в зв`язку з чим для отримання документів необхідно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
11 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні, посилається на помилки в оформленні пільгових довідок, в зв`язку з чим відповідні періоди роботи не зараховано до стажу позивача.
12 жовтня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано матеріали пенсійної справи, які надійшли від представника Головного управління Дніпропетровського окружного адміністративного суду в підсистемі «Електронний Суд».
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
13 червня 2023 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України.
Рішенням відповідача № 53 від 20.06.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії через недостатність страхового стажу (30 років): страховий стаж становить - 27 років 6 місяців 18 дні, до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01.03.1988 року по 29.04.1992 року у Саксаганському сільпо, оскільки у довідці №17 від 07.06.2023 року відсутні дата та наказ про звільнення;

- з 01.01.1993 року по 07.12.1993 року у колгоспі «ім. Фрунзе», оскільки у довідці №745 від 29.05.2022 року дані по-батькові не розшифровані, інформації що інших людей з таким прізвищем, ім`я, по-батькові немає, відсутня.

Не працює з 01.06.2016 р.

Відповідно до довідки Споживчого товариства «ЗОРЯНСЬКЕ» від 07.06.2023 року №17 позивач працювала в Саксаганському сільпо продавцем з 01.03.1988 року-Розп.№2 від 01.03.1998р., факт звільнення підтверджується довідкою про заробітну плату через відсутність інших доказів.

Згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 07.06.2023 року №16 щодо позивача записи в наявності з березня 1988 року по травень 1992 року.

Згідно трудової книжки позивача від 08 вересня 1981 року НОМЕР_4 , 01.03.1988 року її прийнято молодшим продавцем відділу «бакалія» гастроному - розпорядження №22 від 01 березня 1988 року (запис №14), з 03.06.1988 року переведена молодшим продавцем сільпо (запис №15), з 05.08.1988 року переведена касиром сільпо (запис №16), з 29.04.1992 року звільнена за власним бажанням - розпорядження №29 від 29.04.1992 р.(запис №17).

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Щодо довідки від 07.06.2023 року №17.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В трудовій книжці позивача від 08.09.1981 року НОМЕР_4 в наявності записи №14, 17, згідно яких позивача 01.03.1988 року прийнято на роботу в Саксаганське сільпо молодшим продавцем відділу "бакалея" гастроному СПО з 3-місячним стажуванням без матеріальної відповідальності (розпорядження від 01.03.1988 року №22), 29.04.1992 року звільнена за власним бажанням згідно ст. 38 Кодексу законів про працю Української радянської соціалістичної республіки згідно розпорядження від 29.04.1992 року №29.

Таким чином, незалежно від змісту довідки від 07.06.2023 року №17 дати початку та завершення роботи в Саксаганському сільпо щодо позивача є визначеними. При цьому трудова книжка є основним джерелом відомостей про трудовий стаж позивача, в зв`язку з чим при дослідження довідки від 07.06.2023 року №17 відповідач не обґрунтовано висунув зауваження щодо неможливості врахування цієї довідки через невизначення в ній дати та наказу про звільнення, оскільки така інформація міститься в основному документі про трудовий стаж позивача - її трудовій книжці, в той час як вищевказана довідка є додатковим документом для підтвердження відомостей про стаж особи, а встановлення наявності такого стажу щодо особи здійснюється в цілому. Відповідно, попри відсутність в довідці вказаної відповідачем інформації, це не могло бути підставою для її неврахування при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії, оскільки відповідна інформація була в розпорядженні відповідача згідно інших документів на підтвердження стажу позивача, які відповідач був зобов`язаний оцінювати в сукупності.

Окрім цього, за обставин цієї справи відповідачем не надано змістовних пояснень неможливості підтвердження стажу роботи в Саксаганському сільпо виходячи зі змісту довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. Відсутні відповідні доводи і в рішенні, яке є предметом оскарження. Разом з цим, така довідка дає підстави для висновку про зайнятість особи, в зв`язку з чим відповідач мав зарахувати відповідний страховий стаж.

Окрім цього, стосовно зауваження до оформлення довідки суд зазначає, що виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у призначенні пенсії позивача з урахуванням заробітної плати на підставі вказаної довідки, оскільки позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 року у справі №607/14668/16-а.

В цій справі йдеться про період роботи в радянську добу, тобто стосовно якого минув значний час, в зв`язку з чим відповідач, виходячи з вищевикладених положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, мав діяти з урахуванням цієї обставини та не вчиняти дій, за результатом яких позивача обмежено в праві на пенсійне забезпечення з підстав, які від неї не залежали, та за наявності добросовісності з її сторони та достатності наявних документів для підтвердження обставин працевлаштування позивача, в т.ч. наявності відомостей про працевлаштування в цей період.

Враховуючи вищевикладене суд вважає безпідставним незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи згідно довідки від 07.06.2023 року №17 через відсутність дати та наказу про звільнення.

Щодо довідки від 29.05.2022 року №745 та трудової книжки колгоспника №1346 суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 року і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969 року, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, Радою Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки, зазначено пунктом 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників.

Згідно вказаної довідки в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Фрунзе, з 1993 року КСП ім. Фрунзе, з 2000 року ТОВ ім. Фрунзе значиться відомості щодо « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » за 1992, 1993 роки.

В трудовій книжці позивача відомості щодо цього періоду відсутні.

Згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 « ОСОБА_2 , 1962 р.н.» з 01.04.1992 року прийнята в члени колгоспу і призначена на посаду доярки. За 1992 рік виконано мінімум людиноднів (138 зі 138), за 1993 рік 133 відроблених дні з 250).

Враховуючи раніше викладені нормативні положення та судову практику суд відхиляє зауваження відповідача стосовно цієї довідки щодо нерозшифрування по-батькові та відсутності інформації щодо людей з такими ж прізвищем, ім`ям та по-батькові.

Так, відповідачем щодо цієї обставини справи також не враховано давність фіксування відповідних відомостей, не обґрунтовано в зв`язку з чим не зараховано принаймні місяці, щодо яких прізвище, ім`я та по-батькові повністю відповідають відомостям позивача, не обґрунтовано вірогідність сумнівів у тому, що скорочення лише по-батькові особи до двох місяців починаючи з квітня 1992 року та за наявності повного по-батькові ще у березні 1992 року дає підстави для сумнівів в тотожності відповідної особи в одному і тому ж підприємстві в один і той самий період часу, в т.ч. з урахуванням наявності трудової книжки колгоспника, а також не використано наявні у нього повноваження самостійно витребувати документи для задоволення власних сумнівів щодо інших людей з тотожними відомостями про особу на цьому ж підприємстві.

Суд констатує, що зміст наданої позивачем архівної довідки від 29.05.2022 року №745 дає підстави для однозначного висновку про підтвердження стажу роботи саме позивача згідно змісту цієї довідки.

Також суд враховує, що попри наявність трудової книжки колгоспника в пенсійній справі позивача, і спірному рішенні відповідача не містяться зауваження до цього документу, однак зміст такого рішення вказує на його неврахування. Водночас, матеріали справи не свідчать про те, що відповідачем не була врахована трудова книжка позивача, в зв`язку з чим в цій частині позовних вимог належить відмовити. Також суд зауважує, що заява позивача про призначення пенсії датована 13.06.2023 року та міститься в матеріалах пенсійної справи, ця ж дата згадана в спірному рішенні відповідача, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву саме від 13.06.2023 року. Разом з цим, оскільки довідка від 07.06.2023 року №17 фактично містить додаток у вигляді довідки від 07.06.2023 року №16, відповідача належить зобов`язати врахувати і цю довідку також.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року позивача звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.06.2023 року №53, яким відмовлено в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.06.2023 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, в т.ч. з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжці колгоспника №1346, архівній довідці від 29.05.2022 року №745, виданій комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів», довідках від 07.06.2023 року №16 та від 07.06.2023 року №17, виданих споживчим товариством «Зорянське», та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко