Справа № 620/13696/23
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Чернігів Справа № 620/13696/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перегляді довідки ВЛК Комунального некомерційного підприємства ''Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради'' від 08.05.2023 №1690 та зобов`язання відповідача переглянути довідку ВЛК Комунального некомерційного підприємства ''Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради'' від 08.05.2023 №1690.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він звернувся із заявою про перегляд довідки військово-лікарської комісії від 08.05.2023 №1690 до Центральної військово- лікарської комісії. Однак, отримав відмову викладену листом від 23.06.2023. Такі дії відповідача вважає протиправними.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю та зазначає, що позивач вважає протиправною відмову в перегляді постанови військово-лікарської комісії від 08.05.2023, не обґрунтовуючи свої вимоги, порушення оскаржуваного рішення своїх прав, свобод та інтересів. Конкретних аргументів позивачем не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Довідкою військово-лікарської комісії від 08.05.203 № 1690 позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Не придатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.с.29).

Не погоджуючись з вказаною довідкою, позивач звернувся до відповідача з заявою про її перегляд, однак листом від 23.06.2023 відповідач повідомив позивача, що згідно наданих медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Підстав для проведення позивачу на теперішній час повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби немає (а.с.16-17).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч.2 ст. 1 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 1Закону військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

приписку до призовних дільниць;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Частиною п`ятою статті 1 Закону передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК).

Відповідно до пункту 2.4.10 Положення №402 постанова ВЛК може бути оскаржена у до ВЛК вищого рівня, ЦВЛК або у судовому порядку.

Таким чином, постанова ВЛК, яка видана позивачу та оформлена довідкою № 1690 від 08.05.2023 може бути оскаржена до Центральної військово-лікарської комісії.

Суд зазначає, що предметом цього спору не є порушення процедури проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК і звертає увагу на те, що давати оцінку стану здоров`я позивача, встановленому ВЛК діагнозу та робити висновок про придатність чи непридатність до військової служби, не є компетенцією суду.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 12.06.2020 по справі №810/5009/18, які в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вже було зазначено вище та передбачено Положенням №402, особа, яка не погоджується з висновком ВЛК, може оскаржити його до Центральної військово-лікарської комісії, надати додаткові дані чи матеріали обстеження та обґрунтування.

Так, відповідно до п.п. 2.3.4. пункту 2.3 Положення 402 ЦВЛК (серед іншого) має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Відповідно до пунктів 2.1., .2.2 ЦВЛК є штатною військово-лікарською установою яка приймає постанови, що є обов`язковими для штатних та позаштатних ВЛК. Згідно п 2.3.5. Положення №402 Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. Системний аналіз вищенаведених приписів Положення №402 дає суду підстави прийти до висновку, що ЦВЛК при розгляді заяви/скарги на рішення ВЛК свій висновок повинна оформлювати не листом, а вмотивованою постановою з викладенням всіх обставин та аргументів.

Відсутність належним чином оформленої постанови ЦВЛК про перегляд постанови ВЛК свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, у спірному випадку має місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Саме постанова ЦВЛК є актом індивідуальної дії, який в подальшому заявник може оскаржити у відповідності до п. 2.3.5. Положення 402 та є підставою для перегляду її в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 розглянута відповідачем не у відповідності по приписів Положення №402.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача про перегляд постанови у формі довідки № 1690 військово-лікарської комісії від 08.05.2023; зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача про перегляд постанови у формі довідки № 1690 військово-лікарської комісії від 08.05.2023.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перегляді довідки ВЛК Комунального некомерційного підприємства ''Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради'' від 08.05.2023 №1690 та зобов`язання відповідача переглянути довідку ВЛК Комунального некомерційного підприємства ''Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради'' від 08.05.2023 №1690, то останні задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено судом вище відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови у формі довідки № 1690 військово-лікарської комісії від 08.05.2023.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови у формі довідки № 1690 військово-лікарської комісії від 08.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Центральна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України (вул. Госпітальна, буд.16, м. Київ, 01133, ).

Повний текст рішення складений 27.11.2023.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО