Справа № 240/27889/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/27889/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вєльського О.С., що пов`язана у не закінчені виконавчого провадження №72157843 від 05.07.2023 року на підставі заяви представника Станишівської сільської ради від 29.08.2023;

- зобов`язати державного виконавця Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 72157843 від 05.07.2023 року на підставі п. 9 ч. 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позов обґрунтований тим, що рішенням Станишівської сільської ради 27 сесії 8 стикання № 1133 від 09.06.2023 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/875/22 було повторно розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 та питання затвердження проекту землеустрою було залишено без розгляду на період дії обмежень, визначених Законом України №2145-ІХ від 24.03.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану". З огляду на те, що виконавче провадження було відкрито 05.07.2023, а Станишівською сільською радою було виконано вказане рішення у добровільному порядку 09.06.2023, відсутні підстави для його примусового виконання. На думку позивача, відповідачем протиправно не винесено постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

Житомирським окружним адміністративним судом відповідно до журналу реєстрації вихідної кореспонденції надіслано вказану ухвалу відповідачу 08.11.2023 та отримано відповідачем 17.11.2023.

Однак, у встановлені строки відзив на адміністративний позов відповідачем не подано.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 та ст.287 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/875/22 було визнано протиправним та скасовано пункт 4 рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 серпня 2021 року №360 в частині відмови гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 від 16.06.2021 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0533 та надання у власність.

Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та 06.05.2023 набрало законної сили. 15.06.2023 видано виконавчий лист.

Рішенням Станишівської сільської ради 27 сесії 8 скликання №1133 від 09.06.2023 на виконання вказаного вище рішення суду було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та питання затвердження проекту землеустрою було залишено без розгляду на період дії обмежень, визначених Законом України №2145-ІХ від 24.03.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану".

Про прийняте рішення було повідомлено ОСОБА_1 листом від 23.06.2023 №11-18/1615.

Як зазначено позивачем, виконавче провадження за №72157843 відкрито 05.07.2023.

Представником Станишівської сільської ради була направлено заяву до державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним його виконанням добровільно до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі п.9.ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, листом в.о. начальника Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області від 05.09.2023 за №23.5/9/20/2023/54626 представнику Станишівської сільської ради було відмовлено у закінченні вказаного вище виконавчого провадження через відсутність підстав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із частинами другою та третьою вказаної статті постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14 - 18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначалось, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №240/875/22 було зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області не тільки повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 від 16.06.2021, а й прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0533 та надання у власність.

Тобто, суд визначив чіткий механізм захисту порушеного права позивача без надання відповідачу можливості приймати будь-які інші рішення за результатами повторного розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 16.06.2021.

Таким чином, залишення вказаної заяви без розгляду, навіть за наявності для цього правових підстав, не може вважатись фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд враховує, що 24 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2145-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" (далі - Закон № 2145), який набрав чинності 07 квітня 2022 року.

На підставі п. 1 розділу І Закону № 2145 розділ Х "Перехідні положення" ЗК України доповнений пунктами 27 і 28.

Відповідно до пп. 5 п. 27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України (в редакції Закону № 2145) під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом імперативна заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Метою запровадження цієї заборони є уникнення зловживань на час воєнного стану.

Тобто, встановлена заборона носить тимчасовий характер та діє до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження щодо виконання рішення суду у справі №240/875/22, стягувач ОСОБА_1 (у разі невиконання боржником рішення у добровільному порядку) буде позбавлений можливості повторно звернутись щодо примусового виконання даного рішення після припинення (скасування) воєнного стану в Україні й його права не будуть відновлені у спосіб, встановлений судом, чим повністю нівелюється прийняте судове рішення.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно з ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За змістом ч.3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Водночас, Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області не скористалась наданим правом на звернення до суду про відстрочення виконання рішення саме у зв`язку із встановленою забороною згідно із пп.5 п.27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, тобто наявністю обставини, що робить тимчасово неможливим виконання рішення.

З огляду на викладені обставини, суд наразі не вбачає наявності правових підстав для закінчення виконавчого провадження за №72157843 із примусового виконання виконавчого листа №240/875/22 від 15.06.2023, який виданий Житомирським окружним адміністративним судом.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 27.11.2023

Суддя Л.А.Шуляк